Zlomeniny kalkanea - Palarčík, Jiří; Buček, P; Vopelka, J (Rozhledy v chirurgii, 2001)
Uváděny jsou výsledky dalšího sledování skupiny raněných se zlomeninou patní kosti, ošetřených otevřenou repozicí a stabiUzací dlahou a šrouby v letech 1994-1996, sledování v intervalu 57-74 měsíce od úrazu, průměrně 66 měsíců. Kontrolováno mohlo být 16 pacientů (20 kalkaneů), ze sledování bylo ztraceno 7 pacientů (8 kalkaneů). Srovnána byla opět 2 hodnotící schémata, když podle hodnocení autorů byl výsledek hodnocen 12x jako výborný, 6x jako dobrý a 2x špatný. Pri subjektivním hodnocení bylo 13 pacientů spokojeno, další 3 s výhradami. V průběhu dalšího sledování se nevyskytly komplikace, všem pacientům byl extrahován osteosyntetický materiál a 1 navíc osifikáty v plante. U 2 sledovaných došlo k spontánni fúzi talokalkaneární. Od roku 1997 je v Úrazové nemocnici používána jako základní metoda pro léčení dislokovaných intraartikulamích zlomenin kalkanea ligamentotaxe zevní fixací (je uveden přehled všech použitých metod léčení v období 1994-2000). Zhodnocena byla skupina 28 raněných (36 zlomenin kalkanea) ošetřených zevní fixací, 18-81 měsíc po úrazu, v průměru 34,3 měsíce. Hodnocení bylo provedeno shodným způsobem, podle schématu autorů byl výborný výsledek 8x, dobrý 13x a špatný 15x. K spontánní fúzi talokalkaneární došlo 9x, 2x byla provedena déza a Ix je plánována. Subjektivně bylo 11 pacientů spokojeno, 15 spokojeno s výhradami a 2 nespokojeni. Autori jsou názoru, že k dosažení repozice úlomků zlomeného kalkanea zůstává vedle dalších možností otevřená repozice a syntéza šrouby (příp. dlahou a šrouby) metodou základní.
Keywords: Calcaneus; patní kost; lidé; Fracture Fixation; fixace fraktury; Humans