Naše zkušenosti s využitím PCR k průkazu Toxoplasma gondii v klinickém materiálu - Literák, Ivan; Vostalová, E; Čermáková, Z; Plíšková, L; Vlašín, P; Sedlák, K (Klinická mikrobiologie a infekční lékařství, 2002)
V letech 1996-2000 bylo cíleně k průkazu původce vyšetřeno 54 osob (65 vzorků), u kterých bylo na základě sérologického vyšetření podezření na toxoplazmózu (kongenitální, uzlinová, nervová nebo oční forma). Od r. 1996 byly k přímému průkazu parazita Toxoplasma gondii využívány laboratorní myši. Od r. 1999 byly biologické pokusy na laboratorních myších doplněny o jednostupňovou polymerázovou řetězovou reakci (PCR) se specifickými primery z oblasti repetitivní sekvence TGRIE a „hemi-nested“ PCR s primery vybranými z oblasti Bl genu T. gondii. Z celkového počtu 65 vzorků bylo 28 vyšetřeno pouze v PCR, 23 pouze biologickým pokusem a 14 oběma metodami současně. Byly vyšetřeny plodové vody, placenty, sklivce, krve, séra, cerebrospinální moky a orgány (játra, myokard, plíce, mícha, slezina). Izolační pokus na myších byl ve všech případech negativní. Za reakčních podmínek typu 1 byl pozitivní výsledek PCR k průkazu T. gondii (TGRIE) u 48 % vzorků (n = 42). Za reakčních podmínek typu 2 byla se stejnou sekvencí TGRIE pozitivita u 76 % vzorků (n = 33). V „hemi-nested“ PCR se sekvencí z genu B1 byla pozitivita vzorků 79 % (n = 33 vzorků). Nejen odlišné sekvence, ale i použití odlišných reakčních podmínek ovlivní výsledek PCR detekce T. gondii. R detekci přítomnosti T. gondii v klinickém materiálu se osvědčila PCR (sekvence B1 a sekvence TGRIE v 2. Typu reakčních podmínek) na rozdíl od biologického pokusu na laboratorních myších.
Keywords: Polymerase Chain Reaction; Toxoplasmosis; finanční podpora výzkumu jako téma; Serologic Tests; sérologické testy; Humans; Česká republika; Toxoplasma; toxoplazmóza; lidé; Biological Assay; Czech Republic; biotest; Research Support as Topic; polymerázová řetězová reakce