8-isoprostan u pacientů s IgA nefropatií léčených inhibitory ACE a antagonisty angiotenzinu : 29. český nefrologický kongres s mezinárodní účastí. Liberec, 20.-23.6.2002. Postery: Blok 2. Glomerulopatie, transplantace ledvin, varia - Tesař, Vladimír; Monhart, Václav; Zima, Tomáš; Mestek, O; Dudková, Lenka; Jančová, Eva; Gorun, P; Ryšavá, Romana (Aktuality v nefrologii, 2002)
IgA nefropatie je onemocnění s pomalou progresí, na které se mohou podílet zejména (intermitentní) aktivita onemocnění a hemodynamické faktory (hypertenze). Poměr močových koncentrací IL-6 a EGF je spojen s nepříznivou prognózou onemocnění. 8-isoprostan je nově popsaný eikosanoid, který vzniká neenzymatickou peroxidací arachidonové kyseliny působením volných radikálů. Inhibitory ACE mohou ovlivnit rychlost progrese chronických nefropatií hemodynamickými i nehemodynamickými (např. inhibice chemotaxe monocytů) účinky. Vliv léčby inhibitory ACE na močovou exkreci 8- izoprostanu, IL-6 a EGF nebyl dosud studován. 23 normotenzních pacientů s biopticky prokázanou IgA nefropatií a proteinurií větší než 0,5 g/24 hodin a sérovým kreatininem nižším než 150 mmol/l bylo léčeno vždy 3 měsíce inhibitorem ACE (enalaprilem), antagonistou angiotenzinu (losartanem) a kombinací inhibitoru ACE a antagonisty angiotenzinu (trandolaprilem/verapamilem). Před léčbou a vždy na konci sledovaného období byla provedena ambulantní monitorace TK a vyšetřena močová exkrece 8- isoprostanu, IL-6 a EGF (ELISA metodou). Data byla srovnána s 15 zdravými dobrovolníky srovnatelného věku. „Normotenzní“ pacienti s IgA nefropatií měli ve srovnání se zdravými kontrolami při ambulantní monitoraci vyšší denní i noční, systolický i diastolický krevní tlak. Krevní tlak klesl srovnatelně při léčba losartanem, enalaprilem i trandolaprilem/verapamilem, léčba trandolaprilem/verapamilem měla vyšší akcentovaný antiproteinurický účinek. Močová exkrece 8-izoprostanu a IL-6 jevila tendenci (statisticky nevýznamnou) k vyšším hodnotám a močová exkrece EGF k nižším hodnotám než u kontrol. Močová exkrece 8-izoprostanu, IL-6 a EGF zůstávala u pacientů velmi stabilní a nebyla významně ovlivněna antihypertenzní léčbou. „Normotenzní“ pacienti s IgA nefropatii jsou vlastně prehypertenzní, což může mít závažné konsekvence pro jejich renální a kardiovaskulární prognózu. Močová exkrece IL-6, EGF a 8-izoprostanu může mít u nemocných s IgA nefropatií prognostický význam, léčbou ACE inhibitory, antagonisty angiotenzinu, ani antagonisty kalcia však tyto parametry významně ovlivněny nejsou.
Keywords: IgA nefropatie; inhibitory ACE; lidé; Dinoprost; Angiotensins; Humans; Glomerulonephritis, IGA; dinoprost; Angiotensin-Converting Enzyme Inhibitors; angiotensiny