Nesteroidní antirevmatika v terapii revmatických onemocnění - Olejárová, Marta (Remedia, 2002)
Nesteroidní antirevmatika (non-steroidal antiinflammatory drugs, NSAID) mají analgetický, antiflogistický, antipyretický a antiagregační účinek. Snižují syntézu prostaglandinů cestou inhibice izoenzymů cyklooxygenázy (konstituční COX-1 a indukovatelnou COX-2), inhibují tvorbu volných kyslíkových radikálů, uvolňování lyzosomálních enzymů atd. NSAID jsou indikována v nižších dávkách jako analgetika u akutních i chronických bolestivých stavů a ve vyšších dávkách jako antiflogistika u zánětů různého původu. Nejčastějšími indikacemi NSAID je symptomatická léčba zánětlivých a degenerativních muskuloskeletálních onemocnění. Dlouhodobá léčba neselektivními NSAID může být spojena se závažnými nežádoucími účinky, především s rozvojem NSA gastropatie. U nové skupiny NSAID – selektivních inhibitorů COX-2 (coxibů) – je významně sníženo riziko závažných gastrointestinálních komplikací, ale vzhledem k abstinenci antiagregačního účinku se u coxibů pravděpodobně zvyšuje riziko kardiovaskulárních příhod, což je předmětem aktuálně probíhajících klinických studií. Frekvence renálních nežádoucích účinků je srovnatelná s neselektivními NSAID v maximálních dávkách. U revmatických onemocnění může být nežádoucí i negativní působení některých NSAID na metabolismus kloubní chrupavky. V praxi je důležité respektovat indikaci, kontraindikace, přidružená onemocnění a současnou medikamentózní léčbu k dosažení účinné a bezpečné terapie.
Keywords: antiflogistika nesteroidní; inhibitory cyklooxygenasy; Anti-Inflammatory Agents, Non-Steroidal; Cyclooxygenase Inhibitors; Rheumatic Diseases; revmatické nemoci