Porovnání nefrakcionovaného heparinu a dalteparinu během perkutánních koronárních intervencí - výsledky laboratorní části multicentrické randomizované studie - Brtko, Miroslav; Varvařovský, Ivo; Polanský, Pavel; Malý, Jaroslav; Dytrychová, Viera (Intervenční a akutní kardiologie, 2003)
Účel studie: Porovnat účinnost nefrakcionovaného heparinu (UFH) a nízkomolekulárního heparinu (LMWH) – dalteparinu – během perkutánní koronární intervence (PCI), porovnat jejich vliv na krevní destičky a „rebound“ fenomén po jejich vysazení. Použité metody: V randomizované studii byl 340 pacientům podán UFH 100 j/kg tělesné hmotnosti nebo dalteparin 80 j/kg i. v. U všech pacientů byl sledován klinický průběh, u sta pacientů byla sledována účinnost antikoagulace, agregační odpověď trombocytů, hladiny betatromboglobulinu (beta-TG), tromboxanu B2 (TxB2), trombin-antitrombinového komplexu (TAT), protrombin degradačních produktů (F1, F2) a počty trombocytů před a po PCI. Výsledky: Hladina anti-Xa byla pět minut po podání dalteparinu 1,9; jednu hodinu po podání 1,2 a pět hodin po podání 0,4 IU/ml. APTT (poměr) byl pět minut po podání UFH 5,3; jednu hodinu po podání 5,0 a pět hodin po podání 1,1. Agregace trombocytů byla po pěti minutách po podání UFH významně vyšší, než po podání dalteparinu po indukci adrenalinem (p < 0,01), trombinem a kyselinou arachidonovou (obojí p < 0,05). Hladina beta-TG pět minut po podání dalteparinu klesla z 78,3 na 63,1 IU/ml (p < 0,01), po podání UFH z 75,9 na 71,2 IU/ml(NS). Hladina TxB2 se v obou skupinách významně neměnila. Hladina TAT pět hodin po podání dalteparinu klesla z 14 na 8,6 µg/l (p < 0,05), hladina F1, F2 po podání UFH stoupla z 1,1 na 1,6 nmol/l (p < 0,05). Počty krevních destiček se po PCI v obou skupinách významně snížily (obojí p < 0,001). Závěr: Podání výše zmíněných dávek UFH nebo dalteparinu je pro provedení PCI bezpečné. Dalteparin během PCI méně aktivuje trombocyty. Pět hodin po podání UFH je na rozdíl od dalteparinu detekovatelná reaktivace koagulační kaskády. Jak podání UFH, tak podání dalteparinu vede k významnému snížení počtu trombocytů. Potenciální výhody dalteparinu se neprojevily klinicky.
Keywords: Heparin, Low-Molecular-Weight; Humans; finanční podpora výzkumu jako téma; Platelet Aggregation; agregace trombocytů; Drug Evaluation; Angioplasty, Balloon, Coronary; hodnocení léčiv; antikoagulancia; balónková koronární angioplastika; Heparin; Anticoagulants; heparin nízkomolekulární; Research Support as Topic; lidé; heparin