Jak ovlivní přijetí definice WHO o mrtvorozenosti perinatální úmrtnost v ČR - Štembera, Zdeněk; Velebil, Petr (Česká gynekologie, 2005)
Cíl studie: Zjistit vliv připravované změny české definice mrtvorozenosti novorozenců porodní hmotnosti 500–999 g na hodnotu celkové perinatální úmrtnosti v ČR. Typ studie: Retrospektivní epidemiologická analýza mrtvě rozených novorozenců extrémně nízké porodní hmotnosti dosud evidovaných jako potraty. Název a sídlo pracovišť: Ústav pro péči o matku a dítě, Praha-Podolí. Materiál a metodika: Srovnání zkušební celostátní evidence mrtvě rozených novorozenců porodní hmotnosti 500–999 g, provedené Sekcí perinatální medicíny v letech 2003 a 2004, s povinně celostátně hlášenými potraty stejné porodní hmotnosti, evidovaných ÚZIS ČR. Výsledky: Srovnáním souboru agregovaných celostátní údajů o mrtvě rozených novorozencích porodní hmotnosti 500–999 g se souborem individuálních údajů o potratech stejné porodní hmotnosti byl zjištěný počet mrtvě rozených v r. 2003 o 15 % nižší než počet potratů (151 proti 178). Tento poměrně malý rozdíl, který vznikl nedostatečnou zkušební evidencí pouze v jednom ze 14 regionů, svědčí pro dobrou celostátní připravenost terénu na novou evidenci mrtvorozenosti po změně definic. Podíl vrozených vývojových vad (VVV), který byl v obou stejný (41%), by neměl být do statistického zpracovávání perinatální úmrtnosti zahrnován, neboť tyto případy jsou výsledkem úspěšné prenatální diagnostiky s následným umělým ukončením těhotenství (UUT) a nikoli „nežádoucím výstupem“ perinatální péče. I po začlenění mrtvě rozených porodní hmotnosti 500–999 g bez VVV, které by vedlo ke zvýšení stávající perinatální úmrtnosti o 1,0 ‰, by se ČR řadila mezi země dodržující definice WHO, s nejnižší perinatální úmrtností na světě. Závěr: Přijetím definice WHO, zařazující mrtvě rozené porodní hmotnosti 500–999 g do statistického zpracování perinatální úmrtnosti, které ČR dosud eviduje jako potraty, by se perinatální úmrtnost v ČR zvýšila o 1,6 ‰. Pokud by do této skupiny mrtvě rozených nebyly zařazováni novorozenci po UUT z indikace VVV diagnostikovaní do 22. týdne těhotenství prenatální diagnostikou, činilo by zvýšení pouze 1 ‰.
Keywords: vrozené vady; Infant Mortality; Abortion, Spontaneous; Světová zdravotnická organizace; Statistics as Topic; lidé; porodní hmotnost; Fetal Death; odumření plodu; statistika jako téma; Birth Weight; Congenital Abnormalities; World Health Organization; kojenecká mortalita; samovolný potrat; Humans