Poruchy glukózového metabolizmu a význam orálního glukózového tolerančního testu u nemocných s akutními koronárními syndromy - Šimek, Stanislav; Šimková, Renata; Dostál, Ondřej; Skalická, Hana; Kuchynka, Petr; Danzig, Vilém; Goláň, Lubor; Linhart, Aleš (Intervenční a akutní kardiologie, 2006)
Přítomnost poruch glukózové homeostázy má zásadní význam pro osud nemocných s akutními koronárními syndromy (AKS). I u nemocných bez diabetu jsou hodnota glykémie při přijetí do nemocnice a porucha glukózové tolerance (PGT) velmi silnými nezávislými prediktory nepříznivé prognózy. Postprandiální glykémie za 1–2 hodiny po jídle se u nemocných s ischemickou chorobou srdeční (ICHS) ukázala být lepším prediktorem rizika než glykémie nalačno a jedním z nejsilnějších prognostických prediktorů vůbec. Detekce poruch glukózového metabolizmu je u nemocných s AKS nezbytná pro volbu správné léčebné strategie. Současné práce přitom ukazují, že prevalence nezjištěných glukometabilických poruch je u nemocných s AKS vysoká. Při diagnostice pomocí glykémie nalačno zůstává významná část pacientů s diabetem a většina nemocných s PGT nezjištěna. Vyšetření orálním glukózovým tolerančním testem (OGTT) u nemocných s AKS vede k odhalení nediagnostikované cukrovky u 10–15 % a PGT u 30–40 % pacientů. Standardní nebo modifikovaný OGTT by měl být proto součástí vyšetřovacího programu u všech nemocných s AKS bez známého diabetu. Měření postprandiální glykémie je kromě hodnot glykovaného hemoglobinu (HbA1c) nutné ke kontrole léčby diabetu.
Keywords: Glucose Intolerance; koronární nemoc; Metabolic Syndrome; diabetes mellitus; Diabetes Mellitus; lidé; glukózový toleranční test; Glucose Tolerance Test; Coronary Disease; Prediabetic State; metabolický syndrom; prediabetes; porucha glukózové tolerance; Humans