Nízkomolekulární hepariny v terapii akutních koronárních syndromů - Sedloň, Pavel; Ševčíková, Kateřina; Kotík, Ilja; Jeřábek, Ivan (Interní medicína pro praxi, 2007)
Jednou z hlavních součástí terapie akutních koronárních syndromů (ACS) je terapie nízkomolekulárními hepariny (LMWH). Tato terapie má řadu výhod proti standardně užívané léčbě nefrakcionovaným heparinem, především spolehlivější predikci účinku, jednodušší způsob podávání a nižší riziko vzniku heparinem indukované trombocytopenie. V našich podmínkách patří k nejčastěji užívaným preparátům nadroparin, dalteparin a enoxaparin. Z dat klinických studií je možno odvozovat, že tyto preparáty nejsou v indikaci terapie ACS zcela ekvipotentní, nejlépe doloženo je užití enoxaparinu. Vzhledem k tomu, že se často setkáváme s tlakem na použití jiných preparátů v této indikaci z ekonomických důvodů, provedli jsme na našem pracovišti jednoduché srovnání užití nadroparinu v multi balení po 5 ml a enoxaparinu v předplněných stříkačkách. Jako ekonomicky výhodnější se zdá užívání enoxaparinu, tento preparát tedy i z farmakoenomického hlediska považujeme za lék volby v indikaci terapie ACS.
Keywords: infarkt myokardu; lidé; Myocardial Ischemia; Heparin, Low-Molecular-Weight; nadroparin; heparin nízkomolekulární; retrospektivní studie; Enoxaparin; Nadroparin; Myocardial Infarction; Retrospective Studies; Humans; ischemická choroba srdeční; enoxaparin