Týrání dětí v populaci běžných rodin - longitudinální studie - Kukla, Lubomír; Bouchalová, Marie (Časopis lékařů českých, 2009)
Východisko. Dunovský, Dytrych, Matějček a kol. vydali spolu s rozborem pediatrické, psychologické, psychiatrické a sociální složky dětského vývoje v rodině i mimo ni zkušenosti z poradenské a intervenční činnosti ve fundamentální, stále aktuální práci (1, 2). Ta zvýraznila potřebu zmapovat u nás výskyt patologických jevů, obsažených v pojmu CAN – týrané, zneužívané a zanedbávané dítě. Předkládaná studie vychází z retrospektivního šetření v dospělé populaci. Jedná se zde o muže – nastávající otce výzkumných dětí, kteří v rámci obsáhlé vstupní anamnézy mj. sdělili, zda a jak byli v dětství týráni. Cíl práce: Byla srovnávána je skupina mužů v dětství týraných se skupinou netýraných a zjišťováno, v čem se lišily rodiny jejich původu, rodiče i oni sami, a zda byly později zjistitelné rozdíly v jejich vlastních rodinách, vztazích, chování a zdraví. Metoda. U otců byla provedena ze tří postupných dotazníkových šetření srovnávací studie mezi v dětství týranými a netýranými (kontrolami). V dětství týraní otcové byli identifikováni podle variant odpovědí (1 – často, 2 – někdy, 3 – nikdy) na tři otázky v dotazníku vyplňovaném před narozením dětí, začleněných do studie ELSPAC (Evropská longitudinální studie rodičů a dětí). Data poskytli muži, jejichž ženám s trvalým bydlištěm v Brně se narodilo od 1. 3. 1991 do 30. 6. 1992 dítě. Výsledky. Podle tří druhů trestů bylo u rodičů výzkumných dětí zjištěno, že v dětství bylo fyzicky nebo psychicky týráno 57,9 % ze 3580 otců a 48,3 % ze 3848 matek. Chlapci byli týráni častěji. Týraní otcové ve srovnání s kontrolami: a) byli častěji narozeni předčasně (p < 0,05), v dětství i v dospělosti častěji nemocní (p < 0,01) a méně psychicky odolní (p < 0,001); b) měli častěji rodiče s narušeným zdravím (p < 0,001) a s horšími partnerskými vztahy (p < 0,001); c) pocházeli z rodin, které se podle otcova vzdělání ani postavení v povolání nelišily. Matky měly častěji vzdělání středoškolské (p < 0,01); d) měli častěji ženy i děti s horším zdravím (p < 0,01); e) ve vlastních rodinách projevovali víc násilí vůči svým ženám i dětem (p < 0,001), týrali je častěji fyzicky (p < 0,01) i psychicky (p < 0,01); f) projevovali častěji i mimorodinné asociální chování (p < 0,001); g) cítili se více nespokojeni se svými finančními poměry (p < 0,001), s rodinným životem (p < 0,01) a se životem vůbec (p < 0,001). Závěr. Muži v dětství týraní se podobali svým rodičům po stránce sociální, zdravotní i podle partnerských vztahů. Ke svým dětem se chovali podobně jako jejich rodiče kdysi k nim – násilné chování k dětem i mezi partnery přešlo z jedné generace na druhou.
Keywords: dospělí; průzkumy a dotazníky; rodičovství; Female; rodina; výchova dítěte; dítě; Child Rearing; charakteristiky rodiny; Adult; ženské pohlaví; vztahy mezi rodiči a dětmi; Surveys and Questionnaires; longitudinální studie; vztahy mezi matkou a dítětem; Child Abuse; lidé; Mother-Child Relations; Parenting; retrospektivní studie; Data Interpretation, Statistical; Male; interpretace statistických dat; zneužívané dítě; Parent-Child Relations; Family Characteristics; rodinné vztahy; Family Relations; Family; Child; mužské pohlaví; Retrospective Studies; Longitudinal Studies; Humans