Novinky v diagnostice a léčbě renální kostní choroby - Štěpánková, Jitka; Sulková, Sylvie (Interní medicína pro praxi, 2010)
Zhoršení renálních funkcí vede k poruše metabolizmu kalcia, fosforu, nižší aktivitě calcitriolu, vzestupu parathormonu a FGF-23. Bez adekvátní léčby mohou tyto abnormality minerálového metabolizmu a endokrinní regulace zapříčinit změny v kostní struktuře (renální kostní choroba) a vznik extraoseálních kalcifikací. Tato systémová porucha je označována jako „minerálová a kostní porucha při chronickém onemocnění ledvin“ (Chronic Kidney Disease – Mineral and Bone Disorder, CKD-MBD) a je dávána do souvislosti s vyšší morbiditou a mortalitou pacientů s chronickým renálním onemocněním. Typ renální kostní choroby lze přesně určit jen na základě kostní biopsie, která poskytuje měření kostního obratu, mineralizace a objemu (TMV) (20). Toto vyšetření je však pro svůj invazivní charakter prováděno zřídka, a je proto u většiny pacientů nahrazeno vyšetřením biochemických markerů, klinickým a rentgenovým vyšetřením. Cílem léčby renální kostní choroby je kontrola fosfatemie, kalcemie a ovlivnění sekundární hyperparatyreózy buď konzervativně (vazače fosfátů, kalcitriol a analoga vitaminu D, kalcimimetika), nebo invazivně (paratyreoidektomie).
Keywords: osteitis fibrosa cystica; Phosphorus Metabolism Disorders; Osteitis Fibrosa Cystica; kalcitriol; Chronic Kidney Disease-Mineral and Bone Disorder; lidé; poruchy metabolismu vápníku; Calcitriol; Humans; Calcium Metabolism Disorders; poruchy metabolismu fosforu; Osteomalacia; minerálová a kostní nemoc při chronickém onemocnění ledvin; osteomalacie