Angiopatie a oko - Rencová, Eva (Vnitřní lékařství, 2010)
Úvod: Diabetická retinopatie je významnou mikrovaskulární komplikací diabetu, protože ohrožuje zrak. Diabetická makulopatie je hlavní příčinou praktické slepoty obyvatel produktivního věku v západních zemích. Metodika vyšetření je založena na digitální fundusfotografii umožňující srovnání výskytu, počtu i velikosti a tvaru patologických ložisek na sítnici při jednotlivých návštěvách nemocného. Nezobrazuje jedinou významnou změnu - chronickou ischemii sítnice. Tu detekujeme pomocí kontrastního vyšetření - fluorescenční angiografie (FAG). Po vpichu kontrastní látky - fluoresceinu - do loketní žíly nám dokáže zobrazit i zóny neperfuze sítnice, které jsou indikací k laserovému ošetření v prevenci proliferativní diabetické retinopatie. V detekci diabetického makulárního edému je významným přínosem optická koherentní tomografie (OCT), která provede optický průřez všemi 10 vrstvami sítnice optickým paprskem. Zvláště její varianta spektrální OCT (S- OCT) je analogií histologického vyšetření sítnice, ovšem živé tkáně. Výsledky: S přibýváním nových vyšetřovacích a léčebných metod je diabetická retinopatie dnes plně diagnostikovatelná a stává se plně léčitelnou. Podmínkou je včasná diagnostika cévních a následně tkáňových změn v sítnici a hlavně v jejím centru. Při uzavřené vnitřní hematoretinální bariéře stačí přesná kontrola diabetu a rizikových faktorů k udržení dobré zrakové ostrosti. Při otevření vnitřní hematoretinální bariéry (poruše těsných spojů mezi endoteliemi retinálních cév) dnes zahajujeme léčbu fenofibráty ve spolupráci s diabetology. Výskyt fokálního makulárního edému redukujeme uzávěrem zdrojů prosakování tekutiny do centrální sítnice laserovým ošetřením mikroaneuryzmat. Difuzní makulární edém laserujeme vydatněji mřížkovou koagulací centrální krajiny i přilehlých oblastí neperfuze sítnice. Došli jsme k závěru, že výrazný makulární edém je často způsoben uzávěrem větve retinální či makulární venuly diabetika. Proto doporučujeme laserovou léčbu makulárního edému ve spolupráci s diabetology doplňovat trombolytiky. Cílem léčby diabetického makulárního edému je jeho včasná likvidace před vznikem nevratného poškození zevních segmentů a později buněk fotoreceptorů. Tyto změny jsou dnes dobře detekovatelné na S- OCT a jsou příčinou zmíněné praktické slepoty diabetika. Diskuze: Zlatým standardem léčby diabetického makulárního edému i diabetické retinopatie je laserová léčba. Bez přesné kompenzace diabetu a rizikových faktorů postrádá účinnost. Někteří autoři nahrazují laserový zákrok u diabetického makulárního edému nejen s makulární trakcí dražším a náročnějším operačním zákrokem (pars plana vitrektomií s peelingem lamina limitans interna) provedeným již v časných stadiích. Závěr: Základem úspěšnosti léčby diabetické retinopatie a makulopatie je prevence vzniku mikroangiopatie sítnicových cév přesnou kompenzací diabetu a rizikových faktorů. Vzniklou diabetickou retinopatii i makulopatii dnes umíme úspěšně léčit včetně stabilizace zrakových funkcí. Podmínkou je včasná diagnostika sítnicových změn.
Keywords: laserová koagulace; makulární edém; lidé; fluoresceinová angiografie; Diabetic Retinopathy; optická koherentní tomografie; Tomography, Optical Coherence; Macular Edema; Humans; Fluorescein Angiography; Laser Coagulation; diabetická retinopatie