Stabilita AAI/R stimulácie u pacientov s dysfunkciou sínusového uzla - desaťročné skúsenosti - Ťažký, Vladimír; Mistrík, Juraj (Cor et Vasa (Brno), 2010)
Cieľ: Zistiť, nakoľko je určenie Wenckebachovho bodu (WB) spoľahlivá metodika pre indikáciu AAI/R stimulácie. Zistiť výskyt vzniku poruchy AV vedenia, zmeny prevodovej kapacity AV uzla (WB) po implantácii kardiostimulátora v režime AAI/R. Zistiť výskyt fi brilácie predsiení, fl utteru predsiení a iných predsieňových arytmií v sledovanom súbore pacientov. Zistiť nutnosť nasledujúcich hospitalizácií z kardiologických príčin a výskyt komplikácií. Metodika: V rokoch 1996–2006 sme 104 pacientom indikovaným na implantáciu trvalého kardiostimulátora pre SSS implantovali stimulačný systém v režime AAI/R. V dlhodobom sledovaní zostalo 97 pacientov (62,8 % žien) s priemerným vekom 72,6 roka. Dĺžka sledovania bola 52,9 ± 26,3 mesiaca. Výsledky: V súbore pacientov sme zaznamenali minimum prípadov vzniku AV prevodovej poruchy. Jeden pacient bol po 19 mesiacoch reimplantovaný pre paroxyzmálnu AF na stimulačný režim VVIR mimo naše pracovisko. Neskôr sme u tohto pacienta opäť pozorovali sínusový rytmus. Úprava stimulačného režimu na DDD po 30 mesiacoch pre paroxyzmálnu AV blokádu III. stupňa bola indikovaná u jedného pacienta. V sledovanom období sme v skupine pacientov nezaznamenali ani jeden prípad vzniku chronickej fi brilácie pred siení. Výskyt paroxyzmálnej fi brilácie predsiení vyžadujúcej elektrickú kardioverziu sme zaznamenali u jedného pacienta, ktorému sme vykonali dvakrát elektrickú kardioverziu v krátkom časovom intervale. Ostatných päť prípadov paroxyzmálnej fi brilácie predsiení sme riešili medikamentózne. Vo všetkých prípadoch indikovaná liečba bola účinná v prevencii recidív paroxyzmálnej fi brilácie predsiení. V jednom prípade sme zaznamenali dve krátke epizódy fl utteru predsiení v trvaní troch až štyroch sekúnd. V tomto prípade sme medikamentózne neintervenovali. Záver: Zistili sme veľmi nízky výskyt vzniku AV prevodovej poruchy (jeden pacient). Hodnota WB sa v dlhodobom sledovaní podstatne nemenila. Pacienti s implantovaným AAI/R kardiostimulátorom mali v našom súbore nízky výskyt chronickej (jeden pacient) a paroxyzmálnej (šesť pacientov) fi brilácie predsiení. Výskyt komplikácií bol nízky. Periimplantačné meranie Wenckebachovho bodu sa javí ako vhodná metodika pre indikáciu trvalej AAI/R stimulácie. Predsieňová stimulácia u pacientov so sick sinus syndrómom (SSS) by mala byť viac využívaná ako doteraz.
Keywords: Pacemaker, Artificial; Statistics as Topic; Atrial Fibrillation; statistika jako téma; cévní mozková příhoda; longitudinální studie; Hemodynamics; hemodynamika; Outcome and Process Assessment, Health Care; lidé; Stroke; Cardiac Pacing, Artificial; tromboembolie; medicína založená na důkazech; Sinoatrial Node; kardiostimulátor; fibrilace síní; Thromboembolism; kardiostimulace umělá; nodus sinuatrialis; výsledky a postupy - zhodnocení (zdravotní péče); Evidence-Based Medicine; Longitudinal Studies; Humans