Antagonisté aldosteronových receptorů v léčbě chronického srdečního selhání : výsledky nové studie EMPHASIS-HF - Widimský, Jiří (Cor et Vasa (Brno), 2011)
Antagonisté aldosteronu mají nezastupitelnou úlohu v léčbě chronického srdečního selhání stadia NYHA III a IV, jak to prokázala studie RALES pro spironolacton. Jsou také účinní v léčbě pacientů s akutním infarktem myokardu a srdečním selháním, jak to prokázala studie EPHESUS pro eplerenon. Nové studie ukázaly, že spironolacton významně zlepšuje remodelaci levé komory a její diastolickou funkci u chronického srdečního selhání stadia I až II. Mortalitní studie EMPHASIS-HF prokázala účinnost léčby eplerenonem i v mírnějším stadiu chronického srdečního selhání, ve stadiu NYHA II. Hlavní cílový ukazatel studie – kombinace kardiovaskulární mortality a hospitalizace pro srdeční selhání – byl snížen dokonce o 37 %, ale také celková mortalita i kardiovaskulární mortalita byly obě významně sníženy o 24 %. Mezi kontraindikace léčby patří výchozí koncentrace kalia ? 5 mmol/l a renální dysfunkce (sérový kreatinin > 250 µmol/l). Hlavním nežádoucím účinkem antagonistů aldosteronu může být hyperkalemie, proto je nutná pečlivá monitorace kalia. Brání vzniku hypokalemie. Opatrnost je namístě u starších pacientů a u diabetiků. Zatím není zcela jasné, jak často se může hyperkalemie vyskytnout u pacientů léčených jen thiazidovými místo kličkovými diuretiky. Účinek eplerenonu se jeví jako „class effect“, protože nápadně připomíná účinek spironolactonu u těžších forem srdečního selhání. V klinické praxi bude patrně vhodné zahájit léčbu spironolactonem a eplerenon ponechat pro pacienty nesnášející spironolacton. Toto doporučení je důsledkem cenových rozdílů obou léků.
Keywords: Heart Failure; eplerenon; Eplerenone; Mineralocorticoid Receptor Antagonists; lidé středního věku; lidé; srdeční selhání; aldosteron; mírné srdeční selhání; Aldosterone; Spironolactone; spironolakton; Middle Aged; antagonisté mineralokortikoidních receptorů; Humans