Výrazné, homogenní a časné odpovědi při pozitronové emisní tomografii s 18F-fluorodeoxyglukózou v léčbě pokročilého melanomu s mutací BRAF vemurafenibem - McArthur, Grant A; Puzanov, Igor; Amaravadi, Ravi; Ribas, Antoni; Chapman, Paul; Kim, Kevin B; Sosman, Jeffrey A; Lee, Richard J; Nolop, Keith; Flaherty, Keith T; Callahan, Jason; Hicks, Rodney J; et al. (Journal of Clinical Oncology (České vyd.), 2012)
Cíl Zobrazení pomocí pozitronové emisní tomografie s 18F-fluorodeoxyglukózou (FDG-PET) umožňuje časné rozpoznání odpovědi na léky, které působí na mutace s klíčovými významem pro růst zhoubných nádorů u lidí. Naším cílem bylo stanovit četnost metabolické odpovědi na vemurafenib u pacientů s pokročilým melanomem s mutací BRAF. Pacienti a metody U 31 pacientů s pokročilým melanomem léčených ve studii fáze I eskalace dávek vemurafenibu (PLX06-02) bylo při vstupu a 15. den provedeno vyšetření FDG-PET. Čtyři z těchto pacientů byli léčeni subterapeutickými dávkami a 24 pacientů dostávalo 960 mg dvakrát denně, což je maximální tolerovaná dávka vemurafenibu. Výsledky Všech 27 pacientů léčených potenciálně terapeutickou hladinou léku dosáhlo nejméně částečné metabolické odpovědi a tři pacienti dosáhli kompletní metabolické odpovědi. U zmíněných 27 pacientů došlo ke snížení maximální hodnoty standardizovaného vychytávání (SUVmax) cílových lézí o 80 % ± 3 % a ke snížení procentního podílu injikované dávky (%ID) ve všech zjištěných místech onemocnění o 87 % ± 3 %. Byla pozorována pozitivní korelace mezi %ID ve všech zjištěných místech onemocnění a SUVmax cílových lézí (r2 = 0,66; p < 0,001), což svědčí pro významnou „vnitřní“ homogenitu odpovědí různých lézí u jednoho pacienta. Nebyl sice zjištěn žádný vztah mezi snížením SUVmax cílových lézí a nejlepší odpovědí podle kritérií RECIST, byl však pozorován trend k delšímu přežití bez progrese (PFS) pacientů s větším snížením vychytávání FDG. Závěr FDG-PET je prakticky použitelný marker časné biologické odpovědi na léčbu vemurafenibem. Byla zjištěna nízká variabilita odpovědi hodnocené v PET mezi různými lézemi u jednotlivých pacientů, což svědčí pro minimální molekulární heterogenitu v těle konkrétních pacientů. FDG-PET je užitečný nástroj pro hodnocení biologického účinku inhibice mutantního BRAF a toto vyšetření by mohlo v budoucnosti zvýšit efektivitu vývoje nových léků.
Keywords: metabolismus; výsledek terapie; Glucose; Neoplasm Metastasis; protein-serin-threoninkinasy; Male; mutace; Protein Serine-Threonine Kinases; Skin Neoplasms; Neoplasm Staging; Clinical Trials, Phase I as Topic; Positron-Emission Tomography; pozitronová emisní tomografie; vztah mezi dávkou a účinkem léčiva; Adult; Aged; dospělí; mužské pohlaví; senioři; glukosa; protoonkogenní proteiny B-raf; Treatment Outcome; Melanoma; přežití; Proto-Oncogene Proteins B-raf; klinické zkoušky, fáze I jako téma; fluorodeoxyglukosa F18; lidé; ženské pohlaví; Fluorodeoxyglucose F18; Humans; Metabolism; nádory kůže; Mutation; Female; metastázy nádorů; melanom; lidé středního věku; staging nádorů; Dose-Response Relationship, Drug; Survival; Middle Aged