Farmakologický potenciál leknínů - Navrátilová, Zdeňka; Patočka, Jiří (Kontakt (České Budějovice), 2013)
Lekníny (Nymphaea) představují starobylý rod kvetoucích rostlin, jejichž původ sahá až do období křídy, kam je umísťován vznik krytosemenných rostlin. Svými nápadnými květy se dostaly do povědomí široké veřejnosti a měly důležité postavení ve starověkém Egyptě i v dalších kulturách Starého i Nového světa. Důležitou úlohu hrály nejen v náboženství starověkých kultur, ale také v lidové medicíně, kde byly využívány k léčení mnoha neduhů. Lekníny se svými cca 40 druhy představují zajímavý a perspektivní zdroj fytofarmak, která by mohla nalézt uplatnění i v moderní medicíně. V současné době je proto tomuto přírodnímu zdroji farmakologicky účinných látek věnována značná pozornost. Rostliny se snadno množí, nejsou náchylné k chorobám a dají se dobře pěstovat. Výzkum jejich farmakologicky účinných látek je teprve na počátku, ale už dnes je zřejmé, že přináší zajímavé výsledky. Experimenty však byly konány pouze na laboratorních zvířatech. Zatím byly testovány převážně extrakty z listů, květů nebo oddenků a hlíz, testy s čistými izolovanými látkami jsou spíše ojedinělé. U extraktů byl prokázán antidiabetický a hypolipidemický účinek, účinek hepatoprotektivní a antioxidační a také účinek protinádorový. Zjištění antimikrobiálního účinku není překvapivé, protože k těmto účelům byly lekníny využívány již ve starověku. Také nález anthelmintického účinku nepřekvapuje, protože lekníny se tradičně využívaly i k léčbě parazitárních onemocnění. Anxiolytický a myorelaxační účinek extraktu z leknínů je v některých směrech srovnatelný s účinkem diazepamu, není však známo, které látky jsou za něj zodpovědné.
Keywords: Plant Extracts; rostlinné extrakty; Animals; Biodegradation, Environmental; Plant Preparations; rostlinné přípravky; zvířata; Mice; biodegradace; Nymphaea; modely nemocí na zvířatech; Disease Models, Animal; myši