Lymfomy se dvěma zásahy – přehled literatury a kazuistika - Šmardová, Jana; Moulis, Mojmír; Matulová, Květoslava; Koptíková, Jana; Hrabálková, Renata; Klusáková, Jarmila (Klinická onkologie, 2014)
B lymfocyty jsou buňky imunitního systému zodpovědné především za specifickou, protilátkami zprostředkovanou imunitní odpověď. Odhaduje se, že lidský organizmus disponuje 1011 protilátkami s různou specifitou. V genomu neexistují specifické geny pro jednotlivé protilátky. Rozpor mezi obrovskou diverzitou protilátek a omezenou kódující kapacitou genomu je vyřešen kombinací unikátního uspořádání genetické informace pro imunoglobuliny a unikátními genetickými a somatickými procesy, které vytvoření tak širokého spektra různých protilátek zajistí. Tyto mechanizmy na jedné straně představují život ochraňující zdroj širokého spektra protilátek, na straně druhé představují život ohrožující riziko v podobě možnosti vývoje závažného nádorového onemocnění, B lymfomu. Lymfomy se dvěma zásahy tvoří mezi B lymfomy specifickou skupinu onemocnění. Nejčastěji nesou aberaci genů BCL2 a MYC. Důsledkem aktivace MYC, typické pro Burkittův lymfom (BL), je výrazná stimulace buněčného cyklu. Vysoká aktivita BCL2, typická pro folikulární lymfomy, způsobuje rezistenci k apoptóze. Paralelní závažné poškození regulace proliferace a apoptózy je příčinou charakteristických klinických projevů lymfomů se dvěma zásahy – velké agresivity, rezistence ke standardní terapii, vysokého rizika brzkého relapsu, krátkého celkového přežití, častého postižení extranodálních míst a centrální nervové soustavy. Lymfomy se dvěma zásahy v posledních letech přitahují velkou pozornost odborníků, mimo jiné proto, že přinášejí vhledy do procesu zrání lymfocytů a vývoje lymfomů a výrazně poukazují na dvousečnost mechanizmů umožňujících diverzifikaci protilátek. Případ: U 53letého muže byl na základě morfologických a imunofenotypických znaků diagnostikován B buněčný lymfom neklasifikovatelný, s rysy mezi difuzním velkobuněčným lymfomem (diffuse large B‑cell lymphoma – DLBCL) a BL. Cytogenetická analýza prokázala, že se jedná o lymfom se dvěma zásahy nesoucí translokaci t(14;18) a přestavbu MYC. Pacient zemřel pět měsíců po stanovení diagnózy.
Keywords: mutace; zárodečné centrum lymfatické uzliny; proliferace buněk; genom lidský; Cause of Death; genová přestavba B-lymfocytů; Lymphoma, B-Cell; lidé; Proto-Oncogene Proteins c-myc; Translocation, Genetic; Proto-Oncogene Proteins c-bcl-2; protoonkogenní proteiny c-bcl-2; Germinal Center; protoonkogenní proteiny c-myc; Mutation; molekulární biologie; Immunophenotyping; Burkittův lymfom; Humans; imunofenotypizace; Gene Amplification; Male; Molecular Biology; chromozomální aberace; Gene Rearrangement, B-Lymphocyte; B-buněčný lymfom; Cell Proliferation; hybridizace in situ fluorescenční; lidé středního věku; translokace genetická; mužské pohlaví; Genome, Human; In Situ Hybridization, Fluorescence; příčina smrti; amplifikace genu; Middle Aged; Chromosome Aberrations; Burkitt Lymphoma