Kostní denzitometrie v praxi urologa - Kasalický, Petr (Urologie pro praxi, 2014)
Kostní denzitometrie je zásadní metodikou pro stanovení rizika fraktur, stanovení diagnózy osteoporózy a i možnost úhrady léčby osteoporózy (primární i sekundární). Základní denzitometrickou technikou je t.č. DXA (dvojfotonová rentgenová absorpciometrie). Kromě obvyklých hodnocených veličin (BMD – mineral bone density) se objevují i další parametry, které lze získat při kostní denzitometrii. Indikace ke kostní denzitometrii jsou především v rukou specialistů věnujících se diagnostice a léčbě osteoporózy. Ve své praxi se ale s touto metodikou může setkat i urolog – zejména v případech sekundární osteoporózy při hypogonadizmu, při primární hyperparatyreóze, ev. dif. dg. kompresí obratlových těl. DXA denzitometrie bývá i jednou z metodik požadovanou při některých klinických hodnoceních v urologii, ovlivňující možnost zařazení pacientů, proto by měla být dosažitelná pro urologické praxe. Ideální je dobrá mezioborová spolupráce mezi urologem, pracovištěm kostní denzitometrie, i navazujícími ambulancemi a odborníky, kteří se metabolickým kostním chorobám věnují.
Keywords: mezioborová komunikace; hypogonadismus; fraktury kostí; diferenciální diagnóza; absorpční fotometrie; Absorptiometry, Photon; testosteron; kostní denzita; Bone Density; International Classification of Diseases; lidé; Fractures, Bone; Health Care Economics and Organizations; urologie; Osteoporosis; nádory prostaty; Densitometry; Prostatic Neoplasms; Diagnosis, Differential; denzitometrie; Hypogonadism; Urology; Interdisciplinary Communication; mezinárodní klasifikace nemocí; Testosterone; osteoporóza; ekonomika a organizace zdravotní péče; Humans