Spasticita po iktu jako projev maladaptivní plasticity a její ovlivnění botulotoxinem - Veverka, Tomáš; Hluštík, Petr; Kaňovský, Petr (Česká a slovenská neurologie a neurochirurgie, 2014)
Cévní mozková příhoda je celosvětově nejčastější příčina invalidity. Po iktu je i dospělý mozek schopen strukturální a funkční reorganizace, výsledná neurální plasticita se považuje za podklad podstatné části úpravy neurologického deficitu. Existují však i neuroplastické změny, které naopak neurologické funkce zhoršují. Příkladem takové maladaptivní plasticity je rozvoj spasticity po iktu. Odhaduje se, že spasticitou je postiženo 20–40 % pacientů po iktu. Spasticita po iktu negativně ovlivňuje funkční stav a kvalitu života pacientů a představuje významnou socioekonomickou zátěž. Léčba spasticity vyžaduje týmovou spolupráci odborníků, léčebná strategie sestává z fyzioterapie a aplikace botulotoxinu. Botulotoxin typu A je v současnosti považován za terapii první volby u spasticity po iktu. Kromě periferního účinku botulotoxinu na nervosvalové ploténce přibývá i dokladů o jeho vzdálených účincích na CNS. Výsledky recentních studií s využitím funkční magnetické rezonance u pacientů v chronické fázi iktu naznačují, že botulotoxin aplikovaný do spastických svalů moduluje abnormální kortikální reorganizaci (maladaptivní plasticitu).
Keywords: Magnetic Resonance Imaging; Botulinum Toxins, Type A; cévní mozková příhoda; botulotoxiny typu A; neurorehabilitace; lidé; Motor Endplate; magnetická rezonanční tomografie; Stroke; maladaptivní plasticita; Muscle Spasticity; Neurological Rehabilitation; nervosvalová ploténka; neuroplasticita; mozková kůra; Cerebral Cortex; Neuronal Plasticity; svalová spasticita; Humans