Rizika šíření viru západonilské horečky v České republice - Vlčková, Jana; Rupeš, Václav; Horáková, Dagmar; Kollárová, Helena; Holý, Ondřej (Epidemiologie, mikrobiologie, imunologie, 2015)
Virus západonilské horečky (WNV) je virem čeledi Flaviviridae. Na lidi je přenášen bodnutím komárů schopných sát krev na ptácích i savcích, nejčastěji to jsou komáři rodu Culex. U člověka byl virus poprvé identifikován v roce 1937 v západonilském regionu africké Ugandy. Později se postupně šířil a působil větší či menší epidemie západonilské horečky v severní Africe, Evropě, Asii, Severní a Jižní Americe. V posledních dvou dekádách se šíření tohoto viru zřetelně zrychluje a v současné době je řazen mezi nejrozšířenější arboviry světa. U lidí probíhá infekce většinou asymptomaticky, závažnější průběh může mít u osob každého věku, ale u lidí starších a oslabených je průběh onemocnění závažnější, až fatální. K infekci lidí může dojít nejen přenosem komáry z infikovaných ptáků, ale i transfuzí krve, transplantací orgánů, transplacentárně nebo kontaktem s infikovanými zvířaty, s jejich krví a tkáněmi. Autochtonní onemocnění člověka západonilskou horečkou bylo u nás poprvé zaznamenáno v roce 1997 na jižní Moravě. V roce 2013 byl zaznamenán autochtonní případ onemocnění západonilskou horečkou i v ČR na Ostravsku. V poslední době se problematika WNV studuje z mnoha hledisek, o čemž svědčí mnoho originálních i souhrnných publikací. Předkládaný příspěvek přináší stručný přehled současných nejdůležitějších znalostí o tomto viru a jeho šíření.
Keywords: West Nile virus; Animals; Horses; Humans; Global Health; Disease Reservoirs; Culex; epidemický výskyt choroby; Czech Republic; západonilská horečka; koně; celosvětové zdraví; Česká republika; virus západního Nilu; zvířata; West Nile Fever; Disease Vectors; lidé; zdroje nemoci; Birds; ptáci; infekce přenášené vektorem; Disease Outbreaks