Presbyakuze - Syka, Josef (Otorinolaryngologie a foniatrie, 2016)
Porucha sluchu v souvislosti s věkem, presbyakuze, je nejčastější senzorická abnormalita ve stáří. Etiologie presbyakuze je multifaktoriální, zahrnuje působení hluku, ototoxických látek, zánětlivých faktorů a v neposlední řadě faktory genetické. Tradiční pojetí presbyakuze se omezovalo na popis patologických mechanismů ve vnitřním uchu, v současnosti chápeme presbyakuzi jako soubor změn, které nastávají v souvislosti se stárnutím v celém sluchovém systému (a v případě poruchy vnímání řeči i mimo sluchový systém). Patologické změny v souvislosti s věkem postihují vnější vláskové buňky, vnitřní vláskové buňky a jejich synapse s vlákny nervových buněk spirálního ganglia, ale také nervové buňky centrálního sluchového systému. Z hlediska funkčního nalézáme v souvislosti s věkem kromě zvýšení sluchového prahu také změny ve vnímání časových parametrů zvukových podnětů a změny prostorového slyšení. Cílem práce je přinést přehled současných znalostí o problematice presbyakuze, a to jak na základě výsledků získaných v pokusu na zvířeti, tak z hlediska znalostí současné audiologie, psychoakustiky a zobrazovacích metod.
Keywords: modely nemocí na zvířatech; Speech Perception; Risk Factors; labyrintitida; Auditory Perception; Labyrinthitis; Presbycusis; Animals; lidé; centrální poruchy sluchu; sluchová percepce; Humans; zvířata; sluchové testy; rizikové faktory; Disease Models, Animal; myši; Mice; presbyakuze; percepce řeči; Hearing Tests; Auditory Diseases, Central