Terapeutické monitorování hladin antiepileptik. I., obecné zásady, „stará“ antiepileptika - Grundmann, Milan; Kacířová, Ivana (Klinická farmakologie a farmacie, 2016)
Terapeutické monitorování hladin léčiv se používá jako nástroj k optimalizaci farmakoterapie epilepsie již téměř 60 let. Tato metoda je založena na předpokladu těsnější korelace klinického účinku s koncentrací léčiva než s jeho dávkou. Terapeutické monitorování se snaží optimalizovat pacientovu kompenzaci epilepsie úpravou dávkovacího režimu antiepileptik s využitím informací o jejich koncentraci v séru, plazmě nebo ve slinách s cílem potlačit záchvaty a minimalizovat nežádoucí účinky antiepileptik. U většiny antiepileptik je uváděno „referenční rozmezí“, které definuje sérové koncentrace, při kterých je u většiny pacientů očekáváno dosažení optimální klinické odpovědi. Přesto však, vzhledem k individuálním odchylkám, může vyžadovat mnoho pacientů koncentrace antiepileptik mimo tato referenční rozmezí. V těchto případech by měla být terapie vedena na základě „individuální terapeutické koncentrace“, definované jako koncentrace, při které je dosažen stav bez záchvatů s dobrou snášenlivostí medikace, případně jako nejlepší kompromis mezi zlepšením kontroly záchvatů a na koncentraci závislými nežádoucími účinky.
Keywords: Anticonvulsants; referenční hodnoty; Epilepsy; Carbamazepine; Drug Monitoring; Thiazines; epilepsie; Valproic Acid; Humans; primidon; antikonvulziva; monitorování léčiv; Phenytoin; Ethosuximide; lidé; Clonazepam; ethosuximid; fenytoin; thiaziny; sultiam; Phenobarbital; Reference Values; klonazepam; karbamazepin; Primidone; fenobarbital; kyselina valproová