Primární versus sekundární transport u pacientů s akutním infarktem myokardu s elevacemi úseku ST (STEMI), časy a mortality - Almawiri, Abdul; Vojáček, Jan; Albahri, Ziad; Jakl, Martin; Šťásek, Josef (Intervenční a akutní kardiologie, 2017)
Stručné shrnutí: Cílem naší studie bylo ukázat, do jaké míry přímý transport pacientů se STEMI z terénu do katetrizační laboratoře ovlivňuje zkrácení času do provedení reperfuze pomocí p-PCI a jaký má vliv na jejich mortalitu. Přestože se v posledních letech zásadně změnil management pacientů se STEMI v přednemocniční péči, stále nezanedbatelná část pacientů je transportována do krajských nemocnic a teprve poté na katetrizační laboratoř. Studie je publikována až nyní kvůli osmiletému sledování mortality dotyčných pacientů. Cíl práce: Čas dveře-balon (DBT) ovlivňuje mortalitu a morbiditu pacientů s akutním infarktem myokardu s elevacemi úseku ST (STEMI). Přestože existují jednoznačná doporučení přímého transportu pacientů k primární PCI, zůstává nezanedbatelná část pacientů, kteří končí primárně v regionálních nemocnicích a teprve poté sekundárně na katetrizačním sále. Tato studie hodnotila, do jaké míry primární a sekundární transport ovlivňují DBT a mortality. Metoda a soubor: Prospektivní sledování DBT a mortality během dvou let 2008 a 2009 u 869 konsekutivních přijatých pacientů s diagnózou STEMI do kardiocentra fakultní nemocnice v Hradci Králové a transportovaných buď primárně nebo sekundárně zdravotnickou záchrannou službou (ZZS) a léčených p-PCI s reperfuzí do 12 hodin od prvních bolestí na hrudi. V naší práci pod názvem DBT jsme sledovali čas od dveří první nemocnice či ambulance, ve které byl pacient ošetřen a stanovena diagnóza STEMI, až do reperfuze na katerizačním sále, to znamená, že u primárních transportů byl sledován čas od dveří fakultní nemocnice Hradec Králové až do reperfuze balonem na kateterizačním sále, u sekundárních transportů pak čas od dveří regionálních nemocnic až do reperfuze balonem na kateterizačním sále fakultní nemocnice. Původně bylo do šetření zařazeno podle předem stanoveného protokolu konsekutivně 869 pacientů se STEMI. Z původního souboru bylo vyřazeno 192 (22,09 %) pacientů z finálního hodnocení. Do finální analýzy bylo tedy zahrnuto 677 pacientů ve věku 20 až 96 let, průměrný věk byl 64,04 roku, směrodatná odchylka 16,16 let. Z toho 475 mužů, tj. 70,16 %, a 202 žen, tj. 29,84%. U 354 pacientů (52,29 %) byl realizován primární transport přímo z terénu na katetrizační sál a u 323 pacientů (47,71%) sekundární transport z regionálních nemocnic. Výsledky: Medián DBT byl 34 minut (95% m.s. mediánu <33; 36>, distribuční rozpětí <20; 115>) u primárního transportu a 100 minut (95% m.s. mediánu <95; 106>, distribuční rozpětí <35; 160>) pro transport sekundární. Měsíční mortalita byla 3,95% pro primární transport a 9,46% pro transport sekundární (statisticky významný rozdíl na hladině významnosti p = 0,002). Roční mortalita byla 7,35% pro transport primární a 20,51% pro sekundární (statisticky významný rozdíl na hladině významnosti p < 0,00005. Závěr: Přímý transport pacientů se STEMI na katetrizační sál významně zkracuje dobu reperfuze a tím zřetelně snižuje mortalitu těchto pacientů.
Keywords: Financing, Organized; prospektivní studie; infarkt myokardu s elevacemi ST úseků; přímý a sekundární transport pacientů; Humans; lidé; Statistics as Topic; Mortality; přesměrování do jiné nemocnice; financování organizované; Time Factors; mortalita; časové faktory; Hospitals, Teaching; Ambulance Diversion; Prospective Studies; nemocnice fakultní; Transportation of Patients; koronární angioplastika; kardiocentra; transport pacientů; statistika jako téma; ST Elevation Myocardial Infarction; výsledky a postupy - zhodnocení (zdravotní péče); Percutaneous Coronary Intervention; Outcome and Process Assessment, Health Care; Cardiac Care Facilities; čas dveře - balon (DBT)