Zhodnocení střednědobých výsledků operačního řešení zlomenin krčku talu na Klinice úrazové chirurgie Fakultní nemocnice Brno - Ulman, Radim; Krtička, Milan; Ira, Daniel (Úrazová chirurgie, 2017)
CÍL: Retrospektivní zhodnocení střednědobých výsledků operační léčby u pacientů se zlomeninou krčku hlezenní kosti léčených na Klinice úrazové chirurgie FN Brno v letech 2008-2014. Materiál a metody: Sledovaný soubor pacientů tvořilo 15 pacientů, celkem 10 mužů (66,7 %) a pět žen (33,3 %). Průměrný věk v souboru byl 38 let (19–66 let). Indikací k operačnímu řešení byly všechny dislokované zlomeniny krčku talu a též i většina nedislokovaných zlomenin. Jako metoda volby byla použita osteosyntéza dvěma paralelně zavedenými kanylovanými šrouby, a to buď artroskopicky asistovaně, miniinvazivně či s použitím otevřené repozice. Klinické kontroly u sledovaných pacientů byly prováděny v pravidelných intervalech pooperačně, po 1, 3 a 6 měsících a dále po 24 měsících od operace. K zhodnocení výsledků bylo použito AOFAS (American Orthopaedic Foot and Ankle score). VÝSLEDKY: Průměrná doba hospitalizace u sledovaného souboru pacientů byla v průměru devět dní. Doba od úrazu po definitivní operační řešení se pohybovala v rozmezí od jednoho po deset dnů, v průměru 4,7 dne. S I. typem zlomeniny dle Hawkinse bylo ošetřeno 33,3 %, s II. typem 53,3 % a 13,3 % pacientů s III. typem. Nejčastějším použitým operačním přístupem byl anteromediální přístup (33,3 %). Dle American Orthopaedic Foot and Ankle score v našem sledovaném souboru dosáhlo výborného výsledku 20 % pacientů, dobrého výsledku 26,7 %, uspokojivého výsledku 20 % a špatného výsledku 33,3 % pacientů. Průměrné celkové AOFAS skóre bylo 72,5 a pohybovalo se v rozmezí od 38 do 97 bodů. Mezi průměrným AOFAS mezi skupinou pacientů ošetřených do dvou dnů od úrazu a mezi pacienty ošetřenými definitivně s odstupem nebyl rozdíl. Rentgenové známky artrózy I.-II. stupně byly zjištěny po 24 měsících sledování u 26,7 % pacientů, avaskulární nekróza u 6,7 % pacientů. DISKUZE: Mechanizmus úrazu u zlomenin krčku talu je nejčastěji nepřímý a vysokoenergetický. Postihuje zejména mladou, aktivní a mobilní část populace. Při diagnostice zlomenin talu postupujeme od anamnestických údajů, přes fyzikální vyšetření, RTG a CT vyšetření. Operační výkon je možné provést akutně definitivně či etapově odloženě. Indikovány k operačnímu řešení jsou dislokované i nedislokované zlomeniny krčku talu, a to z důvodů časnější pooperační mobilizace a předcházení komplikacím souvisejících s dlouhodobou fixací končenin. Velmi závažnou komplikací, úzce související s anatomickým uspořádáním cévního zásobení talu, je osteonekróza. Mnohem častější, avšak ne tak závažnou komplikací, je rozvoj poúrazové artrózy. ZÁVĚR: Zlomeniny hlezenní kosti patří mezi velmi závažné zlomeniny vzhledem k velmi častým poúrazovým komplikacím, jež úzce souvisí s anatomickou strukturou talu, zranitelným cévním zásobením a vysokými mechanickými nároky kladenými na talus. Nejefektivnější omezení daných komplikací je provedení urgentní repozice u každé dislokované, luxační či otevřené zlomeniny. Z našich výsledků sledovaného souboru vyplývá, že zlomeniny krčku talu je možné ošetřit primárně v jedné době či etapově odloženě. Avšak ani nejlepší možné načasování a plánování operačního ošetření těchto zlomenin zcela neeliminuje četné komplikace, které tyto zlomeniny provází.
Keywords: Talus; Internal Fixators; obnova funkce; vnitřní fixace fraktury; talus; lidé; Recovery of Function; Fracture Fixation, Internal; interní fixátory; Treatment Outcome; výsledek terapie; Humans