Možnosti operační léčby chronické laterální nestability hlezna a jejich srovnání - Strnad, Tomáš; Heblt, Vít (Ortopedie, 2020)
Úvod: Cílem práce je zhodnotit klinické a funkční výsledky dvou operačních technik chronické laterální nestability hlezenního kloubu užívaných na pracovišti autorů. Zhodnotit výhody a úskalí metody užívající k rekonstrukci šlachový štěp, dále metody užívající augmentaci páskem FiberTape.Materiál a metodika: Bylo sledováno celkem 20 pacientů operovaných v rozmezí let 2014–2018, 14 mužů a 6 žen. Jedna polovina pacientů byla operována metodou Weber ILF modif. mini open a u druhé poloviny jsme zvolili metodu dle Broströma-Goulda s augmentací vláknem FiberTape. U všech pacientů byla odebrána anamnéza, zhotoveno MRI a provedeno klinické vyšetření se zhodnocením stability hlezenního kloubu před operací a poté v 6 týdnech, 3 a 6 měsících a 1 rok po operaci. K vyhodnocení klinických výsledků operace bylo použito hodnocení FAOS, Tegner activity score a hodnocení VAS. Výsledky: Průměrná hodnota na vizuální analogové škále bolesti byla u metody Weber ILF modif. mini open první den po operaci 4,8. Ve druhém týdnu postupně klesala na 2,3, v šestém týdnu na 2, ve třech měsících na 1,8, v šesti měsících na 0,8 a na 0,4 v jednom roce po operaci. U klasifikace FAOS došlo ke zlepšení z předoperačních 65 (± 6,8) na 76,7 (± 9,1). Hodnota Tegner activity score se zlepšila z předoperačních 4,3 (± 0,8) na 7,4 (± 1,3) v době jednoho roku od operace. U metody Broström-Gould s augmentací vláknem FiberTape byla průměrná hodnota na vizuální analogové škále bolesti první den po operaci 3,9. Ve druhém týdnu postupně klesala na 2,1, v šestém týdnu na 1,8, ve třech měsících na 1,4, v šesti měsících na 0,6 a na 0,2 v jednom roce po operaci. V klasifikaci FAOS došlo ke zlepšení z předoperačních 63,9 (± 3,4) na 85,9 (± 1,8). Hodnota Tegner activity score se zlepšila z předoperačních 4,5 (± 0,5) na pooperačních 8,1 (± 0,7) v době jednoho roku od operace. Diskuze: Většina pacientů po Broström-Gould s augmentací páskem FiberTape dosáhla časněji po operaci plného rozsahu pohybu a návratu ke sportovním aktivitám oproti metodě využívající k rekonstrukci šlachový štěp. U metody Weber ILF mini open jsme nezaznamenali vyšší ztuhlost kloubu s omezením pohybu v subtalárním kloubu.Závěr: Na základě výsledků jednoletého sledování obou metod můžeme konstatovat, že obě metody vykazují dobré až výborné výsledky. Téměř všichni pacienti (97,5 %) byli v jednom roce od operace schopni sportovních aktivit bez pocitu nestability.
Keywords: dospělí; kosterní svaly; průzkumy a dotazníky; Female; Pain Measurement; Quality of Life; Adult; sporty; výsledek terapie; mladý dospělý; ženské pohlaví; Athletic Tape; Surveys and Questionnaires; nemoci kostí; ortopedické výkony; Adolescent; Weber ILF; kvalita života; tejpovací páska; lidé; Treatment Outcome; Muscle, Skeletal; měření bolesti; Talus; Bone Diseases; Orthopedic Procedures; Male; augmentace; Sports; Young Adult; lidé středního věku; talus; Broström-Gould; mužské pohlaví; musculus peroneus brevis; Middle Aged; mladiství; nestabilita; Humans