Možnosti diagnostiky jaterní steatózy - Dvořák, Karel (Časopis lékařů českých, 2022)
Nemoci asociované s jaterní steatózou představují nejčastější chronické jaterní choroby současnosti, proto má diagnostika steatózy prvořadý význam. Nejčastěji používaným zobrazovacím vyšetřením jater v běžné klinické praxi je ultrasonografie, která je dostupná, má dobrou výpovědní hodnotu, ale také u mírné steatózy a pacientů s výraznější obezitou limitace v nižší senzitivitě. Sonograficky se steatóza projevuje zejména zvýšením echogenity jaterního parenchymu a dorsálním oslabením akustického signálu. Existují i pokročilejší metody umožňující semikvantitativní a kvantitativní hodnocení množství tuku v játrech. Jedná se zejména o metody založené na hodnocení atenuace akustického signálu. Nejpoužívanější je funkce CAP (controlled attenuation parameter) integrovaná do přístrojů FibroScan, umožňující hodnocení steatózy bez sonografického vyšetření. Další modalitou jsou specifické metody založené na magnetické rezonanci – MR spektroskopie a PDFF (protein density fat fraction), které s vysokou přesností kvantifikují množství tuku v játrech a mohou sloužit jako referenční standard.
Keywords: magnetická rezonanční spektroskopie; lidé; Magnetic Resonance Spectroscopy; ztučnělá játra; Fatty Liver; Ultrasonography; ultrasonografie; Humans