Rezistence k ampicilinu, vankomycinu a k vysokým koncentracím aminoglykosidů u kmenů Enterococcus faecalis a Enterococcus faecium, izolovaných z krve. (Předběžné sdělení) - Urbášková, Pavla; Motlová, Jitka (Klinická mikrobiologie a infekční lékařství, 1997)
V souboru 138 enterokoků, izolovaných z krve 137 pacientů, hospitalizovaných v 18 českých nemocnicích v období od ledna 1996 do března 1997, byly zjištěny rozdíly v rezistenci k antibiotikům u Enterococcus faecalis (94 kmenů) a E. faecium (44 kmenů). K ampicilinu (a shodně k penicihnu) a k vankomycinu byly rezistentní pouze kmeny E. faecium (81,8 %, respektive 20,5 %). Oba druhy byly ve vysoké frekvenci rezistentní k vysokým koncentracím aminoglykosidů. Vysoká rezistence ke gentamicinu (MIC >500 mg/l) byla prokázána u 72,3 % kmenů E. faecalis a u 36,4 % kmenů E. faecium, ke streptomycinu u 55,3 % kmenů E. faecalis a 77,3 % kmenů E. faecium, přičemž k oběma aminoglykosidům současně bylo vysoce rezistentních téměř 50 % kmenů E. faecalis a 29 % kmenů E. faecium. K pristinamycinu byl rezistentní pouze jeden kmen E. faecium a více než 90 % kmenů E. faecalis. Vysokou rezistenci ke gentamicinu nebo streptomycinu lze spolehliví /ě prokázat diskovou difuzní metodou s disky s vysokým obsahem těchto antibiotik, vysokou rezistenci ke gentamicinu také agarovou vyhledávací metodou s 500 mgA gentamicinu. Kmeny rezistentní k vankomycinu lze prokázat agarovou vyhledávací metodou s 8 mg/l vankomycinu, zatímco disková difuzní metoda neposkytuje spolehlivé výsledky.
Keywords: Ampicillin; Blood; Vancomycin; Microbial Sensitivity Tests; ampicilin; antibiotická rezistence; antibiotika aminoglykosidová; Enterococcus; mikrobiální testy citlivosti; vankomycin; krev; Drug Resistance, Microbial