Cíl: Zjistit prevalenci celiakie u dospělých pacientů s diabetes mellitus 1. typu (DM1T). Vliv nově zahájené léčby celiakie na kompenzaci diabetu a body mass index (BMI) pacientů. Chování protilátek proti tkáňové transglutamináze (atTG) po roce od zahájení léčby. Metodika: Retrospektivní hodnocení cíleného screeningu na celiakii v období 1. 1. 2007–1. 7. 2011 u 465 dospělých pacientů s DM1T v Diabetologickém centru I. interní kliniky LF UK a FN Plzeň (80 % všech pacientů s DM1T). Při pozitivitě atTG-A (popř. atTG-G) byla indikována enterobiopsie. U pacientů s nově indikovanou bezlepkovou dietou byl porovnán HbA1c a BMI v průběhu roku před stanovením diagnózy celiakie vs období 1 roku po 6 měsících od zahájení léčby (3–4 kontroly). Po roce od zahájení léčby byla kontrolována hladina atTG. Ke statistice byl použit párový t-test. Výsledky: Prevalence všech forem celiakie v souboru byla 10,5 %. 1,1 % pacientů (5 ze 465) mělo diagnostikovanou celiakii v dětství. Nově byla pozitivita atTG zachycena u 9,5 % (44 ze 465) pacientů – indikováni k enterobiopsii. Z toho 3 pacienti s atTG > 300 kIU/l odmítli enterobiopsii, u těchto pacientů je celiakie vysoce pravděpodobná a pro malkomplianci nešlo hodnotit vliv bezlepkové diety na BMI a HbA1c. 22 pacientů mělo potenciální formu celiakie (negativní histologie). Pozitivní nález z enterobiopsie byl zjištěn u 19 pacientů (4,1 %). Z podsouboru 22 pacientů (nově indikována bezlepková dieta), bylo nutné vyřadit další 3 pacienty (vývoj HbA1c a BMI byl ovlivněn prvozáchytem DM1T). Charakteristika podsouboru: 9 žen a 7 mužů, průměrný věk 38 ? 12 let, trvání diabetu 21 ? 13 let, celiakie diagnostikována 20,7 ? 13 let od záchytu DM1T. Během sledovaného období nedošlo ke statisticky významné změně bazální hodnoty HbA1c 67 ? 11,4 vs 69 ? 13,9 mmol/mol po sledování a významně se zvýšil BMI z 25,4 ? 4,2 na 25,9 ? 4,3 (p < 0,01). Po roce přetrvávala pozitivita atTG u 47 % (9 z 19) pacientů. Závěr: V souboru dospělých pacientů s DM1T byla zjištěna celková prevalence celiakie 10,5 %. Po zahájení léčby nedošlo k významné změně HbA1c, došlo k významnému vzestupu BMI. Pozitivita atTG přetrvávala po roce u 47 % pacientů.
Objective: To assess the prevalence of celiac disease in adult patients with type 1 diabetes mellitus (T1DM). Influence the new started treatment of celiac disease on glycemic control and body mass index (BMI) of the patients. Prevail the anti-transglutaminase antibody (atTG) positivity one year after commencement of the therapy. Methods: A retrospective assessment of celiac disease targeted screening in 465 adult T1DM patients at Diabetes Center, 1st Medical Department, University Hospital in Pilsen (80 % of all T1DM patients) from 1. 1. 2007 until 1. 7. 2011. Enterobiopsy was indicated in case of atTG-A (or atTG-G) positivity. In patients with newly started gluten-free diet, HbA1c and BMI within a year after diagnosis of celiac disease were compared to a year period six months after treatment commencement (3–4 visits), atTG was evaluated one year after treatment beginning. Paired T-test was used for statistical evaluation. Results: The prevalence of all forms of celiac disease in the studied group was 10.5 %. Celiac disease diagnosed in childhood was found in 1.1 % patients (5/465). Positivity of atTG was newly observed in 9.5 % (44/465) patients. Three patients with atTG > 300 kIU/l refused the enterobiopsy examination. Celiac disease is highly plausible. The influence of gluten-free diet on BMI and HbA1c could not be evaluated due to the lack of compliance. 22 patients had a potential form of celiac disease (negative histology). Positive enterobiopsy was found in 19 patients (4.1 %). Another 3 patients had to be excluded from the subgroup of 22 patients (newly indicated gluten-free diet) as the HbA1c values and BMI were affected by the primary diagnosis of T1DM. Subgroup characteristics: 9 women and 7 men, mean age 38 ? 12 years, diabetes duration 21 ? 13 years, celiac disease diagnosed 20.7 ? 13 years since first diagnosis of T1DM. No statistically significant change in HbA1c (67 ? 11.4 vs 69 ? 13.9 mmol/mol) was observed in the studied period, however and a significant change of BMI from 25.4 ? 4.2 to 25.9 ? 4.3 (p < 0.01) was found. The atTG positivity prevailed in 47 % (9/19) of patients after one year. Conclusion: A total prevalence of the celiac disease in the group of adult T1DM patients was 10.5 %. No significant change in HbA1c occurred following treatment, a significant change of BMI was observed. The atTG positivity prevailed in 47 % of patients after one year.
- Klíčová slova
- enterobiopsie,
- MeSH
- autoprotilátky imunologie krev MeSH
- bezlepková dieta MeSH
- biopsie MeSH
- celiakie * diagnóza dietoterapie epidemiologie MeSH
- diabetes mellitus 1. typu * imunologie komplikace MeSH
- dospělí MeSH
- glykovaný hemoglobin * analýza MeSH
- imunoglobulin A krev MeSH
- index tělesné hmotnosti * MeSH
- lidé středního věku MeSH
- lidé MeSH
- prevalence MeSH
- retrospektivní studie MeSH
- transglutaminasy krev MeSH
- Check Tag
- dospělí MeSH
- lidé středního věku MeSH
- lidé MeSH
- mužské pohlaví MeSH
- ženské pohlaví MeSH
- Publikační typ
- práce podpořená grantem MeSH
Mikrocirkulace hraje významnou roli v patofyziologii řady závažných onemocnění. V dnešní době existuje mnoho technik, které umožňují hodnocení mikrovaskulární perfuze. Některé z nich našly své výzkumné a klinické uplatnění i v České republice. V posledním desetiletí pak lze najít články o jednotlivých metodách rovněž na stránkách časopisu Vnitřní lékařství. Cílem této práce je po krátké rekapitulaci anatomie a funkce mikrocirkulace podat ucelený přehled dosud využívaných metod vyšetření mikrocirkulace, jejich teoretické i praktické využití a výhody a nevýhody jednotlivých technik.
Microcirculation plays an important role in pathophysiology of a number of severe diseases. At present there exist many techniques that enable evaluation of microvascular perfusion. Some of them found their scientific and clinical use even in the Czech Republic. In last decade, articles referring about individual methods can be found even on the pages of Vnitřní lékařství journal. The aim of this work is to provide a comprehensive overview of methods that have been used for examination of the microcirculation to date. After a short review of the anatomy and physiology of the microcirculation, the article provides synopsis of the theoretical and practical use of individual methods including their advantages and disadvantages.
- MeSH
- diagnostické techniky a postupy * MeSH
- iontoforéza MeSH
- kůže * krevní zásobení MeSH
- laser doppler flowmetrie MeSH
- lidé MeSH
- mikrocirkulace * fyziologie účinky léků MeSH
- mikroskopická angioskopie MeSH
- oxymetrie metody využití MeSH
- polarizační mikroskopie metody MeSH
- Check Tag
- lidé MeSH
- Publikační typ
- práce podpořená grantem MeSH
- přehledy MeSH
INTRODUCTION: During recent years, the role of microcirculation has received increasing attention especially for its potential pathogenic role in the development of diabetes complications, particularly diabetic foot syndrome. The aim of this study was to evaluate the differences in the skin microcirculatory reactivity on the upper and lower extremities (UE and LE, respectively) in the patient with type 2 diabetes mellitus (T2DM). We also evaluated the changes in the skin microcirculation independently of the individual test for peripheral diabetic neuropathy (DN) diagnosis (Semmes-Weinstein monofilaments, Bio-Thesiometer [Bio-Medical Instrument Co., Newbury, OH], and Neuropad(®) [TRIGOcare International GmbH, Wiehl, Germany]). PATIENTS AND METHODS: Fifty-two patients with T2DM were enrolled. Microvascular reactivity was measured by laser Doppler iontophoresis, using 1% acetylcholine chloride (ACH) and 1% sodium nitroprusside. RESULTS: Significant reduction of perfusion was found in LE compared with UE when using ACH. In patients with DN skin microvascular reactivity on LE and UE was reduced, compared with patients without DN. Impaired skin microvascular reactivity to ACH (dominant on LE) was demonstrated in all patients who were positive in at least one of the tests for the presence of DN. CONCLUSIONS: Reactivity of the skin microcirculation is worse on the foot than on the hand. This study confirmed a close relationship of DN and impaired skin microcirculation. It seems that autonomous neuropathy (assessed using the Neuropad) precedes the manifestation of somatosensory neuropathy.
- MeSH
- analýza rozptylu MeSH
- diabetes mellitus 2. typu patofyziologie MeSH
- diabetické neuropatie patofyziologie MeSH
- dolní končetina krevní zásobení MeSH
- dospělí MeSH
- horní končetina krevní zásobení MeSH
- kůže krevní zásobení MeSH
- lidé MeSH
- mikrocirkulace * MeSH
- referenční hodnoty MeSH
- Check Tag
- dospělí MeSH
- lidé MeSH
- mužské pohlaví MeSH
- ženské pohlaví MeSH
- Publikační typ
- časopisecké články MeSH
- hodnotící studie MeSH
- práce podpořená grantem MeSH
OBJECTIVE: Aim of the study was to verify the efficacy of "mesodiencephalic" modulation (MDM), as named by the commercial promoters, in reducing symptoms accompanying painful diabetic neuropathy and in improving mental health. METHODS: 32 patients with type 1 and 2 diabetes mellitus, with painful neuropathy, were enrolled in the prospective, double-blind, placebo-controlled, cross-over study. The modulation was performed using MDM electrotherapeutic device (ZAT a.s), sham modulation was used as a placebo. Pain relief (visual analogue scale-VAS; total symptom score-TSS) and changes in mental state (Beck Depression Inventory-BDI-II; OSWESTRY and SF-36 questionnaires) were evaluated. RESULTS: The study was completed by 30 patients. Pain evaluation: VAS: pain relief was statistically insignificantly higher after real (R) compared to sham (S) modulation (-0.7 vs. -0.3; p=0.06), effect of both modulations was equal after 1 month (-0.4 vs. 0.0; p=0.46). TSS: the effect of R and S modulation did not differ immediately after the procedure (-1.3 vs. -1.0; p=0.27), nor after 1 month (-1.5 vs. -0.34; p=0.9). Psychological tests: according to SF-36, the physical health improved considerably after R compared to S (2.5 vs. -2.0; p<0.01), however, changes in the mental health were equal (-1.5 vs. 0.0; p=0.78). Oswestry (0 vs. 0; p=0.95) and BDI-II (-0.5 vs. -1.0; p=0.42) were comparable after R and S modulation. Order of the procedures (R vs. S) did not affect results. CONCLUSION: The study did not demonstrate any positive effect of MDM on painful diabetic neuropathy compared to placebo, relative to pain or mental state evaluations. The study emphasizes the need of using placebo-controlled studies, especially when testing a new analgesic drug or a method for pain modulation.
- MeSH
- bolest patofyziologie psychologie MeSH
- diabetické neuropatie psychologie terapie MeSH
- dvojitá slepá metoda MeSH
- elektrostimulační terapie * metody MeSH
- klinické křížové studie MeSH
- lidé středního věku MeSH
- lidé MeSH
- měření bolesti metody MeSH
- prospektivní studie MeSH
- psychiatrické posuzovací škály MeSH
- senioři MeSH
- výsledek terapie MeSH
- Check Tag
- lidé středního věku MeSH
- lidé MeSH
- mužské pohlaví MeSH
- senioři MeSH
- ženské pohlaví MeSH
- Publikační typ
- časopisecké články MeSH
- práce podpořená grantem MeSH
- randomizované kontrolované studie MeSH
- Publikační typ
- abstrakt z konference MeSH
- Publikační typ
- abstrakt z konference MeSH
- Publikační typ
- abstrakt z konference MeSH
- MeSH
- anamnéza MeSH
- bariatrická chirurgie * MeSH
- klinický obraz nemoci MeSH
- lidé středního věku MeSH
- lidé MeSH
- nedostatek thiaminu * komplikace MeSH
- nutriční stav MeSH
- parenterální výživa * MeSH
- pooperační komplikace * MeSH
- směrnice pro lékařskou praxi jako téma MeSH
- thiamin aplikace a dávkování MeSH
- Wernickeova encefalopatie * etiologie terapie MeSH
- zvracení MeSH
- Check Tag
- lidé středního věku MeSH
- lidé MeSH
- ženské pohlaví MeSH
- Publikační typ
- kazuistiky MeSH
Infekce páteře (vertebrální osteomyelitida, discitida, epidurální empyém/absces) patří k vzácnějším infekcím, i když v posledních letech jejich výskyt stoupá. Nejčastějším patogenem je Stafylococcus aureus. Infekce se šíří převážně hematogenní cestou. Riziko nepříznivého osudu pacienta se zvyšuje při zpoždění diagnózy. Autoři prezentují 3 kazuistiky pacientů se syndromem diabetické nohy, u kterých byla v letech 2009–2012 diagnostikována spondylo/discitida, u 2 pacientů i epidurální empyém. Kromě chronického neuropatického defektu na noze se objevily (nebo zhoršily) intenzivní bolesti zad (2krát lumbálně, 1krát v oblasti hrudní páteře), v úvodu bez nové neurologické léze, v některých případech horečky, vždy vysoké laboratorní parametry zánětu nekorelující s lokálním nálezem na noze. Kultivačně byl prokázán dobře citlivý zlatý stafylokok u všech případů z defektů na noze, u 2 pacientů v hemokultuře a z epidurálního empyému. Jednalo se o pacienty s recidivující lokální infekční komplikací defektů u syndromu diabetické nohy. Dva pacienti měli současně přítomné diabetické onemocnění ledvin, funkční stadium 3–4/5 podle K/DOQI. Kompenzace diabetes mellitus (1., 2. typu i sekundárního) se pohybovala od výborné až po zcela neuspokojivou (HbA1c 43–100 mmol/mol). Pro diagnózu spondylodiscitidy, event. epidurálního empyému bylo kromě anamnézy a klinického obrazu zásadní vyšetření páteře magnetickou rezonancí. Terapeuticky probíhala dlouhodobá zpočátku parenterální antibiotická léčba, klidový režim, pak mobilizace s ortézou, u nemocných s epidurálním empyémem byl nutný neurochirurgický výkon. Po různě dlouhé době rekonvalescence a rehabilitaci byli všichni pacienti opět schopni samostatné chůze. Závěr: Bolesti zad a degenerativní změny páteře patří k běžným nálezům v naší populaci. Při pátrání po zdroji infekce u pacientů s vysokými parametry zánětu (neodpovídající nález v oblasti diabetického defektu) je anamnéza bolesti zad najednou zásadním vodítkem pro diagnózu spondylodiscitidy s nebo bez epidurálního empyému.
Spinal column infection (vertebral osteomyelitis, discitis, epidural empyema/abscess) is a rare condition, albeit its incidence has been increasing in recent years. Staphylococcus aureus is the most frequent pathogen. The routes of infection are predominantly hematogenous. Any delay in making correct diagnosis increases risk of adverse outcome of the patient. The authors present 3 case reports of patients with diabetic foot syndrome, who were diagnosed with spondylodicitis in the period of 2009–2012, two patients had associated epidural empyema. Apart of a chronic neuropathic foot wound, the patients reported severe or deteriorated dorsal pain (2 in the lumbal region, one in thoracic spine), had no new neurologic lesion in the beginning, some had fever, but all had high laboratory parameters of inflammation that did not correlate with local finding on the foot. Methicillin‑sensitive Staphylococcus aureus cultured from the foot defect in all cases, in two patients from blood cultures and from epidural empyema. They were patients with recurrent local infectious complications of diabetic foot ulcers. Two patients had a concomitant diabetic nephropathy, classified into stages 3–4/5 according to K/DOQI. Glycemic control (Type 1, Type 2 and secondary DM) ranged from excellent to unsatisfactory (HbA1c 43–100 mmol/mol). Apart of patient history and clinical examination, the magnetic resonance imaging of the spine was essential for the diagnosis of spondylodiscitis, or epidural empyema. The treatment was founded on long‑term (initially parenteral) antibiotic treatment, bed rest, then mobilization with orthosis. Neurosurgical procedure was necessary in the patients with epidural empyema. All patients were mobile following a varied time period of convalescence and rehabilitation. Conclusion: Dorsal pain and degenerative changes of the spinal column belong to common findings in our population. When searching for the origin of an infection in patients with elevated inflammatory parameters (inadequate finding for a diabetic ulcer), the history of dorsal pain suddenly becomes the fundamental clue for diagnosis of spondylodiscitis with or without epidural empyema.
- MeSH
- anamnéza MeSH
- bolesti zad MeSH
- diabetická noha MeSH
- diagnostické techniky a postupy MeSH
- diferenciální diagnóza MeSH
- epidurální absces * diagnóza terapie MeSH
- horečka MeSH
- infekční nemoci kostí * MeSH
- klinické laboratorní techniky MeSH
- komplikace diabetu MeSH
- lidé středního věku MeSH
- lidé MeSH
- nemoci páteře MeSH
- neurochirurgie MeSH
- senioři MeSH
- spondylitida * diagnóza terapie MeSH
- Staphylococcus aureus * patogenita MeSH
- výsledek terapie MeSH
- zánět MeSH
- Check Tag
- lidé středního věku MeSH
- lidé MeSH
- mužské pohlaví MeSH
- senioři MeSH
- Publikační typ
- kazuistiky MeSH
Autonomní neuropatie (AN) je častá, přesto zřídka diagnostikovaná komplikace diabetu. Příčin je několik: častá absence jasných symptomů, složitost a často nedostupnost diagnostiky. AN je proto často až diagnózou per exclusionem, po vyloučení organického postižení daného orgánu. Nedostatečné léčebné možnosti AN jsou dalším důvodem, proč je o diagnostiku AN malý zájem. Přesto je AN pro nemocného nebezpečná a především kardiovaskulární autonomní neuropatie (KAN) zvyšuje jeho morbiditu a mortalitu. Článek podává stručný přehled diagnostických a léčebných možností této komplikace s přihlédnutím na využití v praxi.
Autonomic neuropathy (AN) is a common although rarely diagnosed diabetes complication. There are several reasons – frequent absence of clear symptoms, complicated and often non-available diagnostics. Therefore AN is often a diagnosis per exclusion after excluding the organic defect of the given organ. The insufficient treatment options of AN are another reason why the AN diagnostics is paid such little attention to. Nevertheless AN is dangerous for patients and cardiovascular autonomic neuropathy (CAN) especially increases their morbidity and mortality. The article gives a brief summary of the diagnostic and treatment options of the complication with respect to its practical use.
- Klíčová slova
- kardiovaskulární autonomní neuropatie, diagnostika, léčba, komplikace,
- MeSH
- autonomní nervový systém patofyziologie MeSH
- diabetes mellitus MeSH
- diabetické neuropatie diagnóza patofyziologie terapie MeSH
- kardiovaskulární nemoci diagnóza komplikace MeSH
- kardiovaskulární systém patofyziologie MeSH
- komplikace diabetu MeSH
- lidé MeSH
- příznaky a symptomy MeSH
- Check Tag
- lidé MeSH