Postkorozivní striktury horního aerodigestivního traktu jsou vážnou komplikací poleptání ohrožující zdraví pacientů. Při vzniku rozsáhlých striktur nebo nekrózy je obvykle třeba poškozenou část zažívacího traktu zresekovat a obnovit kontinuitu polykacích cest pomocí autologního materiálu. Jestliže je strikturami současně postižen hypofarynx a jícen, je následná léčba obzvláště složitá, protože rekonstrukce této oblasti interferuje s polykáním i dýcháním. Při nutnosti náhrady je technicky nejjednodušší provést totální laryngektomii a resekci postižených částí polykacích cest s následnou rekonstrukcí. Morbidita spojená s totální laryngektomií je pro pacienty, kteří nemají korozivní postižení hrtanu, obvykle neakceptovatelná. Proto se vyvinula technika kolofaryngoplastiky. 35letý pacient požil v suicidálním pokusu kyselinu solnou. Akutně byla provedena ezofagektomie s krční ezofagostomií a totální gastrektomie. Pacient byl indikován k rekonstrukci polykacích cest v druhé době. Vzhledem k plně zachovalému hrtanu byla provedena rekonstrukce hypofaryngu a jícnu technikou kolofaryngoplastiky bez resekce hrtanu. Po intenznivní rehabilitaci hlasu a polykání byla provedena úspěšná dekanylace a obnoven plný perorální příjem.
Postcorrosive strictures of the upper aerodigestive tract are serious complications of caustic injury. In case of development of extensive strictures or necrosis, it is usually necessary to perform a resection of the damaged part of the digestive tract with a restoration of the continuity of the swallowing pathways by autologous material. Simultaneous involvement of the hypopharynx and esophagus makes subsequent treatment very difficult, because the reconstruction of this area interferes with swallowing and breathing. If the replacement is required, it is technically easier to perform total laryngectomy and resection of the affected part of the swallowing tract with subsequent reconstruction. Morbidity associated with total laryngectomy is generally unacceptable for patients without corrosive laryngeal injury. Therefore, the technique of colopharyngoplasty has been developed. A 35 years old patient swallowed hydrochloric acid in a suicidal attempt. Esophagectomy with cervical esophagostomy and total gastrectomy was performed urgently. The patient was indicated for delayed reconstruction of the swallowing tract. Due to the fully preserved larynx, reconstruction of the hypopharynx and esophagus was performed by colopharyngoplasty technique without laryngeal resection. After intensive rehabilitation of voice and swallowing, successful decannulation was performed and full oral intake was restored.
- Klíčová slova
- kolofaryngoplastika,
- MeSH
- chemické popálení chirurgie MeSH
- dospělí MeSH
- lidé MeSH
- pokus o sebevraždu MeSH
- poruchy polykání chirurgie MeSH
- stenóza jícnu * chirurgie MeSH
- výsledek terapie MeSH
- Check Tag
- dospělí MeSH
- lidé MeSH
- mužské pohlaví MeSH
- Publikační typ
- kazuistiky MeSH
Prezentujeme 15měsíčního chlapce se zdvojeným aortálním obloukem, který měl pozitivní anamnézu vážných a opakovaných infekcí horních cest dýchacích s permanentním inspiračním stridorem. Vyšetřením polykacího aktu s kontrastní látkou a flexibilní bronchoskopií byla stanovena přítomnost vaskulární imprese na jícnu a trachey. Definitivní diagnóza zdvojeného aortálního oblouku byla stanovena při MR vyšetření hrudní aorty. Všechny klinické potíže odezněly po úspěšné kardiochirurgické operaci.
We report a 15-month-old boy suffering from double aortic arch (DAA) with a history of several severe airway infections with permanent inspiratory stridor. Both barium esophagogram and flexible bronchoscopy revealed a vascular impression of the trachea and the oesophagus. Final diagnosis was established by MRI of the aortic arch. All clinical symptoms and signs remitted after successful cardiosurgery.
- Klíčová slova
- zdvojený aortální oblouk,
- MeSH
- aorta thoracica abnormality chirurgie patofyziologie MeSH
- bronchoskopie metody využití MeSH
- diagnostické techniky dýchacího ústrojí využití MeSH
- diagnostické zobrazování metody využití MeSH
- financování organizované MeSH
- hrudní chirurgie metody MeSH
- infekce dýchací soustavy diagnóza terapie MeSH
- kojenec MeSH
- lidé MeSH
- nemoci aorty * diagnóza etiologie terapie MeSH
- respirační zvuky diagnóza etiologie MeSH
- statistika jako téma MeSH
- stenóza jícnu * diagnóza etiologie chirurgie MeSH
- stenóza průdušnice * diagnóza etiologie terapie MeSH
- Check Tag
- kojenec MeSH
- lidé MeSH
- mužské pohlaví MeSH
- Publikační typ
- kazuistiky MeSH
Intramurálna disekcia pažeráka je zriedkavé ochorenie, ktoré svojimi dramatickými príznakmi môže imitovať perforáciu pažeráka. Na rozdiel od nej je intramurálna disekcia pažeráka charakteristická benígnym priebehom s priaznivou prognózou a nízkou mortalitou. V terapii intramurálnej disekcie dominuje konzervatívna liečba. Indikáciou na operačnú revíziu sú komplikácie tohto ochorenia a perzistencia obtiaží napriek konzervatívnej liečbe. Radikálne riešenie vo forme ezofagektómie je indikované hlavne u pacientov s komplikáciami perforácie pažeráka. Kolektív autorov predstavuje kazuistiky dvoch pacientiek, pri ktorých napriek nepotvrdenej perforácii pažeráka považoval ezofagektómiu za indikovanú.
The intramural esophageal dissection is a rare condition with benign course, good prognosis and low mortality. It is difficult to differentiate it from an esophageal perforation at the presentation time. The conservative therapy should be considered as the treatment of choice in most cases. Complications such as esophageal perforation, massive bleeding or persistence of the symptoms are well accepted indications for surgical procedure. Radical treatment in the form of esophagectomy is extremely rare and it is usually indicated only for patients with complicated esophageal perforation. The authors offer two cases with female patients suffering from the intramural esophageal dissection who were indicated for esophagectomy without any proven esophageal perforation.
- Klíčová slova
- intramurální disekcie jícnu,
- MeSH
- chybná diagnóza MeSH
- ezofagektomie MeSH
- ezofágoskopie MeSH
- lidé středního věku MeSH
- lidé MeSH
- nemoci jícnu * diagnóza chirurgie patologie MeSH
- perforace jícnu * diagnóza MeSH
- počítačová rentgenová tomografie MeSH
- poruchy polykání MeSH
- stenóza jícnu * diagnóza chirurgie komplikace MeSH
- Check Tag
- lidé středního věku MeSH
- lidé MeSH
- ženské pohlaví MeSH
- Publikační typ
- kazuistiky MeSH
Cíl. Léčba benigních striktur jícnu je zásadně odlišná od léčby striktur maligních. U benigních striktur se všeobecně preferuje řešení nechirurgické. Dilatace benigní striktury je dnes metodou první volby. Některé striktury však reagují velmi špatně či vůbec na dilatační léčbu. Řešením u nemocných s benigní strikturou jícnu rezistentní na dilataci stále diskutovaným v literatuře je dilatace striktury pomocí dočasně implantovaných jícnových stentů. Použití biodegradabilních stentů v léčbě benigních striktur rezistentních na balónkovou dilataci zajistí rovněž dlouhodobou dilataci se současnou možností příjmu potravy, ale bez nutnosti jejich pozdějšího odstranění. Cílem naší studie je prezentovat zkušenosti s technikou implantace biodegradabilních jícnových stentů a zhodnotit výsledky léčby ve smyslu klinického efektu. Metoda. Biodegradabilní samoexpandibilní SX Ella-BD stent (Ella-CS, Hradec Králové, Česká republika) je vyráběn z absorbovatelných polydioxanonových monofilament. Od března 2007 do prosince 2010 jsme léčili celkem 15 pacientů (12 mužů a 3 ženy) s benigní strikturou jícnu rezistentní na balónkovou dilataci implantací celkem 20 biodegradabilních stentů. Průměrný věk pacientů byl 65,5 let (od 6 do 85 let). Výsledky. Zavedení stentů do místa stenózy a jeho rozvinutí ve správné pozici bylo vždy úspěšné, primární technická úspěšnost dosáhla 100 %. Léčba byla primárně klinicky úspěšná u šesti nemocných (40 %). Sekundární klinická úspěšnost metody, kterou jsme definovali jako možnost uspokojivého polykání (minimálně stupeň 1) bez ohledu na další reintervenci s jedinou podmínkou, a to významného prodloužením intervalu mezi případnými reintervencemi, dosáhla 80%. Z komplikací se vyskytla bolest po implantaci stentu u jednoho nemocného a rovněž u jednoho nemocného ezofagotracheální pištěl. U dvou nemocných jsme zaznamenali částečnou migraci stentu, hyperplazii sliznice u třech nemocných a restenózu u čtyřech nemocných. Závěr. Použití biodegradabilních stentů je technicky možné a bezpečné. Degradabilita eliminuje nutnost jeho odstranění, a tím riziko komplikací vyplývajících z instrumentací souvisejících s vyjmutím stentu. Léčba je však zatížena relativně vysokým procentem restenóz. Relativně častou, ale prostou balónkovou dilatací řešitelnou, komplikací je rovněž hyperplazie sliznice. K definitivnímu zhodnocení je nutný větší soubor nemocných.
Aim. Non-surgical therapy is generally preferred in benign strictures. Dilation is a first-choice method in benign stricture. However, some strictures are resistant to dilation. The biodegradable stents, used for elective therapy of benign esophageal stenoses, which are resistant to the balloon dilation, will produce long-term dilation with preservation of free food intake. Because of gradual degradation it is not necessary to retreive them. The aim of our study is to present the first experience in implantation technique and clinical effectiveness of a new type of esophageal biodegradable stent in the treatment of benign oesophageal strictures resistant to the balloon dilation. Method. Biodegradable SX ELLA Esophageal Stent is a self-expandable stent braided from synthetic, absorbable monofilament which is composed of polydioxanone. From March 2007 to December 2010 we treated 15 patients (12 men, 3 women, mean age 65.5 years) by 20 stents for benign oesophageal strictures resistant to the balloon dilation. Results. Stent placement was successful and well tolerated in all patients. Primary clinical success was achieved in 6 patients (40%), secondary clinical success in 12 patients (80%). Pain was observed in 1 patient, migration in 2 patients and fistula in 1 patient. Mucosal hyperplasia was observed in 3 and restenosis in 4 patients. Conclusion. The use of biodegradable SX ELLA Esophageal Stent is feasible and safe. Its use eliminates the need of removing the stent after long-term dwelling in situ as well as the risk of complications related to the removal. However, mucosal hyperplasia and restenosis are relatively frequent complications and more patients and longer follow up is needed.
- Klíčová slova
- jícen, biodegradabilní stent,
- MeSH
- ezofágoskopie metody využití MeSH
- financování organizované MeSH
- katetrizace škodlivé účinky MeSH
- kontrastní látky diagnostické užití MeSH
- lidé MeSH
- polyestery terapeutické užití MeSH
- pooperační komplikace MeSH
- rentgendiagnostika metody využití MeSH
- retrospektivní studie MeSH
- statistika jako téma MeSH
- stenóza jícnu chirurgie patologie MeSH
- stenty klasifikace využití MeSH
- vstřebatelné implantáty využití MeSH
- výsledky a postupy - zhodnocení (zdravotní péče) MeSH
- Check Tag
- lidé MeSH
Cíl. Uvést přehled intervenčních radiologických metod u onkologických nemocných včetně literárních výsledků a našich vlastních zkušeností. Metoda. Od roku 1994 se na našem pracovišti systematicky zabýváme onkologickými intervenčními výkony. Nejprve jsme do praxe zavedli implantaci kovových samoexpandibilních stentů u nemocných s maligní stenózou jícnu, žlučových cest a tlustého střeva, poté jsme začali provádět chemoembolizace, regionální chemoterapii a konečně perkutánní ablační postupy. Do roku 2010 jsme takto ošetřili více než 2000 klientů. Nemocní jsou na našem pracovišti od roku 1997 k těmto výkonům indikováni pouze na základě doporučení Indikační onkologické komise a ve většině případů se jedná a komplexní přístup kombinace více těchto metod s chemoterapií či chirurgickým výkonem. Výsledky. Na našem pracovišti jsme retrospektivně zhodnotili soubor 28 nemocných s HCC, u kterých jsme provedli RFA a TÁCE. Sledovali jsme dobu rekurence za 1, 2 a 3 roky a za 5 let a dosáhli jsme 68 %, 45 %, 38 % a21%. U15% jsme v léčbě pokračovali i při progresi onemocnění a je nutné zdůraznit, že především extrahepatální progrese onemocnění nemusí být důvodem k ukončení léčby. V našem souboru 72 nemocných s metastázami kolorektálního karcinomu, jejichž velikost byla 5 a méně cm bez mimojaterního postižení, dosáhl medián přežití od stanovení diagnózy metastázy 35,8 měsíců s 95% konfidenčním intervalem (30, 9-42,8 měsíců). Tří a pětileté přežití dosáhlo 49 % a 22%. Průměrná velikost termoablované leze byla 29 mm. U klientů s cholangiocelulárním karcinomem jsme v prospektivní randomizované studii prokázali, že brachyterapie v kombinaci s radioterapií a zavedením kovového stentu prodlužuje průměrnou délku života z 233,5 dnů (pouze zavedení stentu) na 399,8 dnů. V souboru našich 20 pacientů s maligní stenózou žlučových cest s diagnózou CCC, kterým jsme po zavedení kovového samoexpandibilního stentu nabídli BRT a systémovou chemoterapii, byl medián přežití těchto nemocných 16, 1 měsíce. Ve stejné studii pak máme 11 pacientů, kterým jsme po zavedení stentu a BRT nabídli TÁCE. Medián přežití těchto nemocných je 25,16 měsíce. Závěr. Onkologické intervenční výkony dnes umožňují intervenčním radiologům nabídnout klientům s maligním onemocněním celou škálu paliativních i kurativních výkonů a měly by být nabízeny v každém centru komplexní onkologické péče.
Aim. To provide an overview of radiological interventional methods for cancer patients including published and our own experience. Method. We are systematically involved in performing oncological interventions since 1994. We first put into practice the implantation of metal self-expandible stents in patients with malignant stenosis of biliary tract, esophagus and colon, then we started to implement chemoembolization, regional chemotherapy, and finally, percutaneous ablation procedures. We have performed oncological interventions in more than 2,000 clients. Patients in our departement are indicated for these methods only on the basis of oncological indicating committee recommendations since 1997 and in the most of cases it is a comprehensive approach combining several of these procedures with chemotherapy or surgery. Results. We retrospectively evaluated a set of 28 patients with HCC, in which we performed combination of RFA and TACE. We followed up them for recurrence in 1st, 2nd, 3rd and 5th year and we have reached survival of 68%, 45%, 38% and 21%. At 15% of patients, we continued to treat despite the progression of the disease and it should be emphasized that mainly extrahepatic disease progression may not be a reason for discontinuation of therapy. In our group of 72 patients with metastatic colorectal cancer with size of metastasis less than 5cm without extrahepatic disease, we reached median survival from the time of metastasis diagnosis 35.8 months with 95% confidence interval (30.9 to 42.8 months). 3 and 5 year survival rate was reached 49% and 22%. The average size of ablated lesions was 29 mm. In prospective randomized study of patients with cholangio cellular carcinoma we demonstrated that brachytherapy in combination with radiotherapy and the implantation of a metal stent increases survival from 233.5 days (in patients only with implantation of a stent) to 399.8 days in group with combination of methods. In our set of 20 patients with malignant billiary stenosis with a diagnosis of CCC, in which was performed implantation of a metal self expandible stent, brachytherapy and systemic chemotherapy, the median survival for these patients was 16.1 months. In the same study of 11 patients with combination of stent implantation, brachytherapy and chemoembolization median survival was 25.16 months. Conclusion: Radiological interventions for oncological patients now offer wide range of palliative and curative procedures and should be offered in any complex oncology centers.
- Klíčová slova
- HCC, metastáza, termoablace, RFA, TÁCE, TACÍ, CCC, stent,
- MeSH
- ablace metody využití MeSH
- brachyterapie metody využití MeSH
- chemoembolizace metody využití MeSH
- diagnostické techniky gastrointestinální využití MeSH
- hepatocelulární karcinom farmakoterapie chirurgie radioterapie MeSH
- intervenční radiologie metody přístrojové vybavení trendy MeSH
- kolorektální nádory komplikace MeSH
- kombinovaná terapie metody využití MeSH
- lékařská onkologie metody přístrojové vybavení trendy MeSH
- lidé MeSH
- metastázy nádorů farmakoterapie radioterapie MeSH
- nádory ledvin chirurgie radioterapie terapie MeSH
- nádory plic chirurgie radioterapie terapie MeSH
- nádory prsu komplikace MeSH
- retrospektivní studie MeSH
- stenóza jícnu chirurgie radioterapie terapie MeSH
- stenty MeSH
- Check Tag
- lidé MeSH
- Klíčová slova
- koloplastika, indikace, dlouhodobé výsledky,
- MeSH
- achalázie jícnu chirurgie MeSH
- ezofágoplastika metody MeSH
- kolon transplantace MeSH
- lidé MeSH
- nádory jícnu chirurgie MeSH
- stenóza jícnu chirurgie MeSH
- Check Tag
- lidé MeSH
- mužské pohlaví MeSH
- ženské pohlaví MeSH
- MeSH
- stenóza jícnu chirurgie MeSH
- stenty využití MeSH
- vstřebatelné implantáty MeSH
- Publikační typ
- úvodní články MeSH
- MeSH
- chemické popálení etiologie chirurgie komplikace MeSH
- dítě MeSH
- lidé MeSH
- stenóza jícnu chemicky indukované chirurgie MeSH
- vstřebatelné implantáty využití MeSH
- Check Tag
- dítě MeSH
- lidé MeSH
- Publikační typ
- kazuistiky MeSH
Pacienti trpící dysfagií reprezentují širokou skupinu etiologicky různorodých onemocnění způsobujících kritické zúžení jícnu, které vyvolává klinické obtíže. U dysfagie způsobené benigními strikturami se všeobecně preferuje nechirurgické řešení. Dilatace je pak pro benigní strikturu metodou první volby. Chirurgické řešení resekcí jícnu s náhradou tubulizovaným žaludkem či tračníkem je rezervováno pro pacienty, u kterých ostatní terapeutické možnosti selhaly. U maligních striktur jícnu je nutno radikální chirurgickou léčbu naopak považovat za rozhodující z hlediska dlouhodobé perspektivy pro nemocné. Větší část pacientů s maligní strikturou jícnu však přichází v pokročilém, inoperabilním stadiu onemocnení a je léčena paliativně. Rekanalizace těchto inoperabilních obturujících procesů s odstraněním dysfagie je dnes prováděna prakticky výhradně implantací stentu. Tato nejmladší, nejšetrnější a nejefektivnější metoda paliativní rekanalizace jícnu umožňuje velmi dobré polykání, přičemž efekt je prakticky okamžitý. Úspěšnost zavádění je velmi vysoká.
OBJECTIVE: This study examined a cohort of pediatric patients treated for suspected corrosive injury of the oesophagus in the ENT department between 1994 and 2003. METHODS: During the study period we examined 337 patients. All patients were treated according to an individual diagnostico-therapeutic protocol that included: foremost, early rigid oesophagoscopy; intensive medical therapy; nasogastric tube placement; and/or surgical intervention. RESULTS: Our proposed system of grading on a scale from 0 to 4 was used to classify the findings upon oesophagoscopy. One hundred eighty eight patients (55.7%) had a negative exam; 1st degree corrosive injury was present in 58 patients (17.4%); 2nd and 3rd degree injury in 81 patients (24%); and 4th degree was found in 10 patients (3%). CONCLUSIONS: Because the endoscopic findings were positive in 44% of patients with suspected corrosive injury, early rigid oesophagoscopy is indicated in all patients suspected of having corrosive injury even in the absence of clinical symptoms.
- MeSH
- antibakteriální látky terapeutické užití MeSH
- chemické popálení etiologie klasifikace terapie MeSH
- ezofágoskopie MeSH
- ezofágus zranění MeSH
- gastrointestinální intubace MeSH
- glukokortikoidy terapeutické užití MeSH
- hospitalizace MeSH
- inhibitory enzymů terapeutické užití MeSH
- inhibitory protonové pumpy MeSH
- katetrizace MeSH
- kaustika toxicita MeSH
- kohortové studie MeSH
- kojenec MeSH
- lidé MeSH
- péče o pacienty v kritickém stavu MeSH
- předškolní dítě MeSH
- protonové pumpy MeSH
- retrospektivní studie MeSH
- skóre závažnosti úrazu MeSH
- stenóza jícnu chemicky indukované chirurgie MeSH
- Check Tag
- kojenec MeSH
- lidé MeSH
- předškolní dítě MeSH